AZ EURÓPAI CORISPERMUM ÉS CAMPHOROSMA FAJOK ANATÓMIÁJA. 127 



A termés analumiája. 



A vegetatív szervek szerkezetének áttekintése után csupán a termések- 

 kel óhajtok foglalkozni, mert a virágrészek szerkezetét csak a fejlődéstani 

 vizsgálataimmal kapcsolatosan óhajtom majd más alkalommal közzéadni. 



A Corisperiiium oVi termése szemtermés, melynek fala szorosan össze- 

 nőtt a mag falával. Alakjuk lapos, lencseszerü ; a tengely felé lapított, a 

 kifelő eső oldal pedig domború. Az egész termést hártyaszegély övezi, 

 mely egészen az alapján levő hilumig tart s felső részén két kiálló kis 

 szarvacskában szakad meg. Erősebb a hártyaszegély a Corispennuiti canescciis 

 és C". ititcnncdiiiiii on, gyengébb a C. inicnncdium s a C. hy&sopifolinm 

 termésén. Ez utóbbiak nagyobbak is, 4—5 mm hosszúak, az előbbiek .■-!-4 

 milliméteresek. 



A termésfallal összenőtt maghéj falának szerkezete aránylag egy- 

 szerű s a következő rétegek különböztethetők meg rajta: t. Két — paren- 

 chymatikus sejtekből összeálló — laza sejtsor, melyek közül az első sornak 

 vastagabb külső fala s nagyobb sejtjei vannak, míg a belső sor sejtjei sokkal 

 kisebbek ; olykor e második rétegben némely helyen még több apró gömbölyű 

 parenchymasejt látható. 2. hz első — laza — rétegre erősen mechanikus termé- 

 szetű réteg következik, melyet több sorban csupa összenyomott vastagfalú 

 rostszerű hosszú sejtek alkotnak. Felülről tekintve meggyőződhetünk arról, 

 hogy e sorok sejtjei nem párhuzamosan lialadnak, hanem keresztezik egy- 

 mást s ezáltal lelülről tekintve hálószerű szerkezet látszódik. Falaik egész 

 hosszukban egyenletesen vannak megvastagodva s gödörkéket nem mutat- 

 nak. Ez a réteg kiválóan erősen fejlett a termés hártyaszegélyében, mely- 

 nek alkotásában az első réteggel kapcsolatosan vesz részt ; itt a mag alsó és 

 felső lapján húzódó két réteg egyesül. Fejlettségének foka szerint a hártya- 

 szegély többé-kevésbbé átlátszó ; ugyancsak ez okozza a hártya merevségét 

 is. A mag kerületi részén a hártyaszegélyen beljebb köröskörül egy edény- 

 nyaláb fut. 3. Az előbbiekhez vastagfalú sklerenchymatikus sejtekből álló 

 réteg csatlakozik, mely a szegély felé megkettőződik, majd a nyalábok táján 

 nagyobbtömegű hasonló alkotású sejtekbe megy át, melyekbe az edénynyaláb 

 egészen beágyazódva látszik lenni. Ez a réteg felel meg a termésfal leg- 

 belső sejtsorának. 4. A sklerenchymatikus réteghez fapad a összeesett barna 

 sejtekből álló réteg, mely a szegélyeken, az embryo felé duzzadtabb, nagyobb 

 sejtekből áll s olykor az embryo körül kissé be is türemlik az endospermium 

 belsejébe. Ezzel a réteggel már az endospermium kerületi sejtjeinek a többitől 

 eltérő vastag fala érintkezik. 



Az cndosperiiiimn kisebb kerületi s nagy belső parenchymatikus jellegű 

 vékonyfalú sejtekből áll, melyek dúsan keményítővel telvék. Az egyes kemé- 

 nyítőszemek gömb vagy ellipszis alakúak s egymást szorosan megfekszik. 

 Az embryo az endospermium kerületi részén helyezkedik el oly módon, hogy 

 kifelé közte és maghéjrétege között csak egy sor összenyomott, a többitől 

 eltérő vastagfalú endospermiuraréteg foglal helyet. Ez a sejtréteg az embryo 

 körül az endospermium belseje felé is folytatódik. 



