40 SIMOXKAI LA.IOS 



egyetemi tanárunk, Kitaibel Pál. Neve Rhniuiiiis tincloria W . IC, Icones 

 II], tab. 2.').'), p. 284, Hazánk keletibb, főkép délkeleti vidékeinek i.iíen jellemző 

 őshonos faja ez. 



Kitaibel Pál után beniíe-bokrainkról szóló jelentékeny czikkre /A'/^"- 

 ban, a H a u m g a r t e n : Enumeratio II. transs. I. 173 ik lapján, majd ezután 

 csak /.VA\i-ben (Erdészeti i.apok, XXiV, p. 702— 7Ü6) akadunk. E legutóbbit 

 Borbás \'incze irta e czimen : ^Rhamnnsaink útlckintéset . E czikkét 

 később, 1887-ben az (htcrreich. hotauischc Zeilschrifl .")2— .^3-ik lapjain latimil 

 is közű e czimen: ^Rhainiii Hiiulíűiíűc . Borbás e két czikket. Fekete 

 Lajos és Má gocsy- I) ie t z Sándor, az ő » Erdészeti Növénytanuk II. 

 kötete (1896) 780— 788 ik lapjain- idézik, fel is használják ; de ki nem merítik, 

 iiorbás és Ncilreich mi^lveinek, valamint fekete és M á g o c s y- 

 Dietz művének Rhaiiinns-am gondolkozván, az én kutatásaim nyomán, 

 őshonos valamint kultivált benge-bokrainkról a következő bővített és helyes- 

 bített tanulmán vf iktatom ide. 



B") A R/utiini!if^i;t'inisz Jrlh-iiKcse <■.'; /// fehnrol/ fajainak isnpni/osilása. 



Rliaimiiis L. Gen. pl. 265. - Bengebokor, kutyafa, ebsefa, varjútövis, 

 ebtövis. [Sciadophila Philippi.] 



Bokrok vagy bokorfák. Egyes fajcsoportjaiknak tövistelenek az ágai. 

 Ilyen tövistelen ágúak az Ahilfniu^-. Espinac- és a Fíaw^Ví/űí'-csoportokba 

 tartozó fajok : ellenben a divispinac csoportba tartozó fajok ágainak vagy 

 vezérlő, vagy mellékhajtásai nagyobbrészt apróbb levelű vagy levéltelen 

 ágtövissel végződnek. Virágaik aprók, -iildcsek vagy zöldesen sárgálók, de 

 Rohasciit fchitvk, miként azt a H o f f m a n n - W a g n e r Magyarország 

 virágos növényei* (1903) tab. XV, 1. képe helytelenül jelzi, a Rliamiuis 

 Frans;ula L. -fajnak cynuisus virágzatot és ágtöviseket festvén. Virágaik vagy 

 rövid fürtszerű alakban sorakoznak (sect. Alaternns). vagy a levelek hónaljából 

 mindenfelé csomósán elállók (lloribus in foliorum a.\illis aggregatis), vagy pedig 

 hogc-niyüsik (cymosi). I varuk szerint virágaik feleinások (polygamia), vagy 

 pediglen f-leniáskétlakiak (polygamo-dioicia). Mai^honuk a vaczoknak nyilt 

 kelyhébe szabadon v.-ui beillesztve. Termésük csonthéjai (drupaceus) ; a húsos 

 burkon belül rendszerint .< (néha 2. néha 4) mag van. A csonthéj rend- 

 szerint hasadt a belső oldalán. .A csonthéjon belől levő mag szerint két fő- 

 csoportra oszlanak. Egyik főcsoportjuknak ■>Eiirliannii'.< magva a háti részén 

 mélyen be van hornyolra (1. ábra, figura a, /\ c) ; másik főcsoport- 

 juknak Fiaugnlaex magva a hátán nem hornyolt, hanem köldöke mara- 

 dékától csúcsán kétk.uélyu. a hatan pedig gyengén ormós (1. ábra, 

 í/. >', /'). 



Kultivált, valamint vadon lerinő itlhonos Ivliamnusaink fajait és fajtáit 

 ekként csoportosítom : 



I. Tnhí-ngék. /Emlianin:]. Magvuk a liatuk közejién mélyen be van hor- 

 nyolva. 1. ábra, a, l\ c. 



Secl. 1. Alalciniis DC. (")rökzöld bengék. 



