20 PÜKÜÁN GYULA 



A'ulozsiiu'gyctitn : Apahidan a vasúti állomással szemben levő dom- 

 bokon. 



Az Acdiíloit triquiiiiiin talajneme nagyjában megegyezik az Acanloii 

 ninticum-ó.\-i\\. Táismoha : a í'oiiia inmcaia. 



Hátra van még a Phasciiin cuspidalnin, melyről csak annyit jegyzek 

 meg, hogy az előbb említett két mohocska elterjedési területén Pollia-VkaX 

 vegyest mindeni.Ut megtaláltam. 



IRODALMI ISMERTETŐ. 



F. Pax : Biilnigc -^ur fossilcn Flóra dcr Karpaíhcu. Separatabdruck 

 aus Englcr's Botanischen Jahrbüchern XXXVIII. Bd. 3. Hcft 10O6. Seifc 272— 

 321 Tafel III. u. IV. 



Ez a terjedelmes munka, P a .x breslaui professzor tollából, ismét a magyar 

 told, a K'árpátok lánczolatának fosszilis növénymaradványaival foglalkozik 

 behatóan. Az I. rész az erdélyi FcU-k szénrétegeit tárgyalja. A lelőhely 

 jellemzése, az eddigi irodalom ismertetése, továbbá a kövületek megtartásának, 

 állapotának rajza után részletesen tárgyalja szerző az eddig ismert fajokat. 

 Táblázatban állítja össze Herbich 1884-ben, Staub 1884, 1887 és 1891- 

 ben, O e b b e k c-B 1 a n eke n h r n 19ül-ben és szerző lOOG-ban meghatáro- 

 zott fajait. Ezek kritikai megrostálása után összeállítja a biztosnak vehető 

 fajokat a következő sorban: 1. Hypnuiii adttnctim Hedw. — 2. Tliuidium 

 liiDidiisciiinm (llEDW.) Bk. IlT Scil. — 3. Piitus PiiiiüHo Haencke. — 4. Piiiiis 

 Ci-inhia L. — 5. Picfa excdsa (Lam.) Link. — 0. Spargütiiiim affine ScilNlZL. 



— 7. Pi>Uinuigiiou pradongiis WuLF. — 8. P. pusiUus L. — 9. Eriophorum 

 vaginuliim L. — 10. Cairx .Spec. — 11. Cyperocaipiis unciiuiliis Pax. nov. 

 spec. — (? Sí-iipus hu-iií^liis L. — Ciurx Goodcnonghü Gav.) — 12. Ln^iila 

 pilosa (L.) WlLLD. — 13. Tofuidia calycnlata (L.) Wahlenb. — 14. Salix 

 myrtiUoidcs L. — 15. Bclida nana L. — 16. B. verrucosa EllRll. — 17. Alnits 

 viridis De. — 18. .4. gliitiuosa (L.) Gartn. — 19. Polygoniim iiiinns HUDS. 



— 20. SL-lcraiülnis sp. — 21. Xupliür putniliiin Sm. — 22. Ccratophylltim 

 demersiim L. -- 23. Diyas oclopetaJa L. — 24. Rubiis Idaeus L. — 25. Oenantbc 

 aqiiatica (L.) LaM. — 2ü. Penccdannin oreoseliiiiim (L.) MöNCtl. — 27. Vacci- 

 iiimn idiginosnin L. (? Oxycocciis L.) - 28. Calinm paliislrf L. — 29. G. 

 idiginosum L. 



Az 1., 2., 5., 6., 7., 8., 11., 10,, 11., 12., 15—20., 24, 25., 2G. számú 

 fajok szerző fölfedezései, melyek által az eddig ismert biztos fajok számát 

 megkétszerezte. 



hm\ a fosszilis Hóra korát illet' Herbich interglaczialisnak. Staub 

 g 1 ac z i a 1 i s-nak tekintette azt. Szerző tekintetbe véve azt, hogy a teleki fosszilis 

 nóra tagjai mind (az új Vypcrocaipus t kivéve) a mai flórában is élnek, de 

 sohasem egy formáczió tagjai, továbbá, hogy a fosszilis fajok sora _ olyan ele- 

 meket foglal össze, melyek Közép-Európában részben glaczialis, részben inter- 



