magvauorszAg K(jiíon(;i'Ar vihAgai. 21 



Crclam spontc vigcns|. Szedtem a Budapesti L\^ycliini bolanikiii Lrii egy. 

 évesek kultúrájából. 



'A. Bisciitella apula. 1,, mant. II. (1771) 254. A biidapcsli cgyclcint hnla- 

 uikai kertben, kultiválva. Itália mediterrán növényfaja. 



4. Bisculetla tyrata L. mant. II. (1771) 254. (B. rapluuiifotiu F o i r.) 

 Ilabitat sponte e.\ L i n n é 1. c. in Hispánia et .Sicilia. Mediterrán növényfaj- 

 Kultiválva volt 1874-ben a budapesti etíveteini botanikai kertben. 



II. Seet. Jiindraba Mkdicu.S pro genere. Csészéjük a pártát szúron.i;va 

 körülfogó és sarkantyús aljú. — Sarl;antyús korongpárok. 



5. Bisentetta ciehoriifotia Lois not. (1810) 167. -- |B. hispida DC 

 dissert. nro. 3. tab. 1 (1811). — B, dilatata Vis. stirp. dalm. 14. |. Cr.it:oria 

 levelii Korongpárvirág. 



Szara és levele horxas, — termetében pedig igen változó. Csészíje és 

 meztelen korongpárjai eléggé jellegzik. Porton- mellett a Szent-Márk zátony- 

 szigetén szedem. — de a Horvát és Dalmát tengerpart mellékén is sok helyt 

 lionos I Egynyári : O. 



6. Biseutella anrieidata L. .spec. cd. I. (1753) 652. Fiilescsé.r,éjií 

 Korongpár. Délfrancziaországnak és Délitaliának növényhonosa (Habitat in 

 Itália, Galloprovincia Linné 1. c). — Szépen kifejlődik, sőt hasznaveliető 

 korongpárokat is fejleszt Budapest 'Egyetemi bntauikai kertjében<i. Egynyári O. 



Tuzson János: Növényi eredetű ál-növénykövület. 



Évekkel ezelőtt kaptam meghatározásra egy kőszén-darabot, amelyet 

 Nógrád-Berczelen találtak, pinczeásás alkalmával. A kövület mintegy 2 ni 

 mélységben volt, az ottani alsó mediterrán korú homokban. 



A széndarab (8. kép) körtealakú, ló cm hosszú, 5 cm széles. I'elü- 

 Icte egymás mellé illeszkedő, többé-kevésbbé szabályos 3 — 6 szögű lapocs- 

 kákkal van borítva, amelyek mindegyikének közepén egy kis korong- vagy 

 lencsealakú bemélyedés, helyenként kiemelkedés látható. Ezt a pajzsocs- 

 kákkal határolt felületét a széndarabnak 1 cm vastag külső szénréteg borította. 

 Az 1. képen a külső rétegnek már csak egy kis része látható, a többi a 

 széndarabról lassanként lepattogzott, eredetileg azonban, amikor azt kézhez 

 kaptam, a külső szénburok is majdnem az egész felületen megvolt. Ez a 

 réteg az említett szögletes pajzsocskáknak megfelelően be van repedezve és 

 így apró, 3 — 6 oldalú oszlopocskák alakjában hullik szét. Minden ily osz- 

 lopocska alsó lapjának közepén szintén fölismerhetők a fennebb említett 

 lencseformájú apró alakok. 



Az egész képződmény tiszta, tömör kőszén ; kitűnően ég és bőven fej- 

 leszthető belőle a világitógáz. Felületén semminemű szárnak vagy kocsany- 

 nak nyoma nincs, hanem az említett sokszögletes pajzsocskák köröskörül 

 egyformán borítják. Ezek nagysága azonban változó, még pedig a két csúcson 

 apróbbak, a kissé lapos kőszén-darab hosszanti élén pedig szűkebbek, hossz- 

 irányban nyúltak. 



