20 SIMONKAI LAJOS 



c soraimban alább jellemzett BiscntcUa saxalilis Schleich. in Gaud. fi. helv ; 

 DC. syn. (1806) 377. — Baumgarten en. II. 248. — czímű növénytipusnak. 



Nálunk csupán Vasmígyc nyugati tájain terem, ott az aiis~lriai Wech- 

 SíZ-hegy felé (! Piers exs). — Többi ilyes termetű Bisciiielláink, a Bisciilella 

 saxalilis-hoz való növényfajzatok s a következő fajta alá sorolandók. 



l,d. B. Síi.míilis DC. syn. (1800) 377. — Érdesedő Korongpár. — \B. 

 moUis LoiS. notic. (ISlO) 1G8. ~ B. saibra KoCH. syn. III. (1857.) 02. 

 pro var. Biscutellae laevigatae. — B. Jacvigala var. trachycarpa BoRB. in 

 öbz. 1893 p. 300; B o r b. Balaton llórája (l'JOO) 393. — B. didytna L, spec. 

 1. c. e.x parte ?| Levele sűrűn és elég puhán pelyhesedő, sőt élén sertésen 

 is szőrös, miként a Biscuiella longifoUa levele ; valamint szára és virágzat! 

 részei is borzasak : de korongparjai crdcsel;, aprón szemölcsösek, és nem 

 simák. (Foliorum indumento, habituque, necnon hirsutie caulis inllorestiae- 

 que Bisculdlae lougifoUin' penitus similis, — sed fructibus non glabris, verő 

 niinute Itibercidalo scabris.) 



Ezt a növényfajzatot hazánk pannóniai részén (Budapest, Csikihegyek, 

 Nagykovácsi, Szentivány, Keszthely etc.) sűrűn lelhetjük, és a mészkőhegy- 

 ség napos szirtjein felterjed az a rj^ folyó mellékén egészen a Magas-Tátráig, 

 onnan pedig Szádellöig : láttam //i';V.7//í's/;7íí/ó' mellékérői is. Egyébiránt Erdély 

 nórájának Biscuiella laevigata-]a, meg B. saxaiilis-& is, javarészt ide tartozik, 

 llabitat in Hungária pannonica et ab inde, u^que finem niontosam 

 Tatrac : item in Carpathis Transilvaniensibus [SlMK. Erd. Dór. (1886) 100]. 



l/e. Biscuiella seiicarpa Simk. - Serléslermésü Korongpárvirúg. Levelének 

 és szárának meze olyan mint a Biscuiella saxaiilis é, — de korongpár termései 

 nem aprón göcsörtösek, — hanem aprón seriés niczüek. Terem Budapest mellett 

 a Gellérihegyeii, valamint a Sashegyen. Szedtem ott 1871. április — május havaiban. 



[Dignoscitur haec stirps a Biscuteila saxatili DC, — quae caeterum 

 indumento caulis foliorumque, necnon frucluiim magniiudine, nostrae stirpis 

 simillima-, fruciibus breviter seiulosis. Habitat in apricis calcareis ad Budapest.] 



l/L Biscuiella alpestris W. K. pl. rar. hung. III. (1807) tab. 228. pag. 

 253. — |B. laevigata var. macrocarpa KocH. syn 1. (1837) 71, — ex 

 specimibus Tiroli lectis], — Havasi Korongpárvirág. 



Korongpár termései meztelenek, másfélszer akkorák, mint az előző faj- 

 váUozatokéi. Szára alant felé gyéresen sertés ; zöld tőlerelei bőven sertések. 

 Latin nyelven jellégzék \V a 1 d s t e i n - K i t a i b c 1 1. c. Terem (habitat) a 

 Babaliegyen Liptóban (Bartal exs !) a Magas-Tátra keleti meszes havasaljain, 

 a l'aixtisztás, a Vaskapu, a Tátraházi-völgykatlan (Drechselhauschen) s a 

 Bélái-nyereg köves helyein ; Brassó mellett a Kisfüggőkövön, a Csukáson, 

 Bucsecsen és a Királykövün, valamint a Biscuiella saxalilis DC. termőhelyei 

 felett, a Domugled magasabb tájain ; de eredeti lelőhelye Horvátországban van, 

 ahol a Velebit hegységen sok-sok helyütt közönséges. 



§. -. Biscutellae anmtae. (O) Egynyári Korongpárok. Apud nossolum cultae 

 in hortis botanicis. Nálunk csupán botanikai kertekben kultivált növényfajok. 



2. Biscuiella Coluninae. Ten. prodf. neap. X.\.X\T11. |B. ciiiata DC.) — 

 Mediterrán növényfaj. (Stirps mediterranea, a Hispánia usque ad insulam 



