KENDER NEMÉNEK VÁLTOZÁSA. 17 



féle rügyvariáczió létrejötte nem a lappangó tulajdonság megjelenésének, 

 hanem a rügy megváltozott táplálásának a következménye. 



.V brassói tuzfa változásának ugyancsak a megváltozóit táplálkozás az 

 oka, amennyiben a 30 év óta növekedő fa gyökerei a közelben levő kút 

 vize által nedvesebben tartott talajba jutottak és igy bővebb vagy jobb táp- 

 lálékhoz jutottak. 



S c h \v e r i n-nak és V o s s nak ezek a közlései is hozzájárultak ahhoz, 

 hogy a kender nemének elhatározódásával kísérletileg tovább foglalkozzam. 



A jelen alkalommal a niult 19ut;. évi kisérleteimről óhajtok beszámolni. 



Molliardnak* abból az állításából kiindulva, hogy a gyengébb fény 

 kedvezőtlen hatása folytán a porzólevelek termőlevelekké való átalakulása 

 megy végbe és így a nővirágok, vagyis a nőegyedek szaporodnak, arra birt 

 rá, hogy az üvegliázakban megismételjem Molliard kísérletét és pedig a 

 különböző hőmérsék számbavehetése végett két különböző hőmérsékű helyen. 



Első sorban az egyetemi növénykert \'iktoria-házaban jó kerti talajba 

 vetettem el a kendermagokat. A V'iktoria-ház hőmérséke nyáron a kísérlet 

 lefolyása idején átlag 25— .'iO"C. volt. 



Az elvetett 1012 magból még virágzás előtt 69S elveszett, mintliogy a 

 gyengébb világítás és nagy meleg miatt nagyon satnyán fejlődtek. A meg- 

 maradt 314 virágzott és pedig 145 hím és 169 nőegyed, tehát 4(J'17o/ü hím és 

 .53 82'Yo nő, úgy hogy 100 hímre esik 116'55 nő. 



A második kísérletet az egyetemi növénykert nagy üvegházában végez- 

 tem, melynek világítása rosszabb és a hőmérséke nyáron át átlag 10 — 19" C 

 Az elvetett 1000 magból kikelt 98S, melyből Ó72 elveszett, 316 virágzott. Ezek 

 közül 160 hím és 156 nő volt, vagyis .50'6.3",'o hím és 49'36''/o nő, úgy hogy 

 100 hímre esik 97'50 nő. 



Ha most a két kultúrát egybevetem ugy először is az tűnik szembe, 

 hogy először a virágzás előtt elveszettek száma közel ugyanaz volt (68-97 

 és 68'02''/o), másodszor a virágzók száma is közel ugyanaz (31'02 és 31'98''/ü), 

 ami arra mutat, hogy a kender egyik üvegházban sem találta meg a tenyé- 

 szésének megfelelő kedvező föltételeket. 



Már a nem tekintetében jelentős az eltérés, nevezetesen a melegebb 

 üvegházban 100 hímre esik ll(j-5ö nő, a hidegebb üvegházban pedig 100 

 hímre esik 97'50 nő. A két kísérlet eredménye közt nagy az eltérés, bár a 

 100 o", 97'50 $ számok nem ütnek el nagyon az előző szabadban végzett 

 kísérletemtől," ahol 100 ö', 104-88 9, illetőleg 100 cT, 100-13 9 volt. A hi- 

 degebb üvegházban végzett kísérletemben a kedvezőtlen eredmény talán annak 

 is tulajdonítható, hogy a tenyésztésük, ápolásuk hibás volt, a menyiben az 

 esetleges pusztulás megóvása végett nagyon is szárazon tartattak, ami azután 

 az előző a száraz homokban végzett kísérleti eredményhez való közeledést 

 érthetővé tenné. S viszont közel fekvő lehet az a gondolat, hogy a szárazság 

 kedvezőtlen hatása abban nyilvánul meg, hogy a nők szama csökken, ellen- 

 ben a hímeké emelkedik. 



* Reviic générale de Bot. X. k. 334 1. 

 •• i. h. 150. 1. 



Nüvúnyt.wi Közlemények. 1(K)7. VI. kötet, I. füzet. 2 



