12 HOLLENDONNER FERKNCZ 



Először Ugyanis az epidermiszben és az elsődleges kéreg különböző 

 mélységű rétegeiben egy radiális repedés támad és a rést körülvevő sejtek fala 

 clparásodik, iin'g inicJőlt a phellogrii kialakulna, azután a rés alján levő 

 másodík-hanihhlik se/l nsilani ke\d és kiinduló ponlju lesz a phellogennek. 

 Miközben a rés a másodlagos vastagodás miatt szélesebbé válik, a phellogen 

 is mindig tovább és tovább terjed, úgy hogy végre eléri az epidermiszt. 

 Ezután a phellogen is kifelé tolódik és az előbb homorú cambium most dom- 

 borúvá válik, és az alatta keletkező hézagot phellodermával tölti ki. 



A periderma az E. japonicá-náX is phelloidból és párából áll, de a 

 kettő együttvéve is csekély vastagságú. A phelloid leginkább egysoros és 

 nemcsak a phelloid, hanem a parasejtek is tele vannak vörös-barna tartalom- 

 mal, úgy hogy a phclloidra csak az elfásodolt, vastagabb fal és az egyszerű 

 godóikék a Jelleinzuk. 



A már többször emiitett vörösbarna tartalom Slrassbiirger szerint" »phIo- 

 baphene. , amely csersavból és ennek bomlási termékeiből áll. Erre mutatott az 

 a halványzöld csapadék, amelyet ferrisulfát-oldattal kaptam. 



Evoiiynnis verrucosa L. 



A pára külső megjelenésben is elüt az eddig tárgyalt fajokétól. A felü- 

 leten ugyanis kisebb-nagyobb bibircsekct látunk, amelyek igen emlékeztetnek a 

 Sanihiieus lenticella-ira, paraszcmölcseire, de a kettő között — mint láttuk — jelen- 

 tékeny különbség van. (A továbbiakban azért a parabibircs alatt mindig az E. 

 venucosa párája értendő.) 



Körülbelül egyéves ág keresztmetszetén a többsoros epidermisz sejtjeit, 

 melyeknek külső és radiális fala erősen megvastagodott, kívííl cuticula borítja. 

 Az epidermisz után következő asszimiláló parenchyma 5—0 sejtsorra terjed, 

 amelyre vastagabbfalú, chiorophyllt gyéren tartalmazó sejtek következnek. \ 

 négy eullenchynia lécz lielyéii találunk ugyan négy bordát, de ezeknek szer- 

 kezete merőben elüt az eddig tárgyalt Evunyinusak léczeitöl. 



A felbőr ugyanis itt nem olvad össze az alatta levő sejtekkel, 

 mert utána a bordában is chloruphyllos sejtek következnek, amelyek a 

 bordák közötti asszimiláló sejtektől csak annyiban különböznek, hogy meg- 

 nyúltabbak, és számuk nagyobb. Az asszimiláló sejteket befelé egyenlő 

 átmérőjű, chiorophyllt gyéren tartalmazó sejtek követik, amelyek szintén meg- 

 szaporodnak és igen gyöngén coUenchymásak. Jellemző azonban, hogy a bor- 

 dák alatt vékonyfalú, nagyüregü parenehymás sejtek foglalnak helyet, amelyek 

 metszés közben könnyen szétszakadoznak. Ezek után pár sorban ismétlődnek 

 az elsődleges kéreg chlorophyll nélküli sejtjei. 



Keresztmetszetet készítve oly helyről, ahol egy para-bibircs fejlődésnek 

 indul, azt látjuk, hogy a phellogen kifelé homorú, befelé domború ívben ala- 

 kul meg és négyszögletes, vékonyfalú parasejteket hoz létre, amelyek közül a 

 szélsők phlobaphene-vel vannak megtöltve. Amint tehát a E. je.poniea-n, úgy 

 az E. verrucüsa-n is több rétegből alakul a phellogen. 



" Lchrb. d. Bot. Vili. kiad. 120 old. 



