NÉHÁNY liVONYWUS PÁKÁJÁNAK HISZTOLOGIAI FEJLUDIiSK. Ö 



4 SS3-3 /(. 



5 984-3 » 



6 095-8 » 



7 1002-0 » 



8 1063-02 » 



9 1244-0 » 



10 169'.:)-2 >> 



A stereida4< eme változó hossza abban leli magyarázat/it, hogy nem 

 egyszerre alakulnak meg, hanem a levelek fokozatos fejlődésével ezek is 

 lépést tartanak és egyúttal számban gyarapodnak, amit a keresztmetszeten 

 látható számuk is igazol. A tőhajtásokon u. i. ahol a levelek nagyobbak, 

 számuk 30-ra is felrúg, míg az oldalágakon kevesbednek, sőt teljesen el is 

 maradnak. Ebben az utóbbi esetben azonban a collenchyma lesz crősebb. 

 Megemlítem, hogy egy és ugyanabban az internodiumban is nagyon inga- 

 dozik a stereida-k száma, de itt is van némi szabályosság, amennyiben a 

 csomóból mindig hiányzanak, majd számuk hirtelen felszökik és ezt a számot 

 megtartva húzódnak lefelé, hogy azután hirtelen csökkenéssel a csomóban 

 újra eltűnjenek. 



Az erre vonatkozó adatokat a következő táblázat tartalmazza : 

 mm-nyire a nodustól a stereom-sejtek száma ü 

 2 » » » » ■> 14 



10 » » » » :, » 15 



16 » » » » » » 15 



18 » » » » » » 18 



20 » » » » -> » 10, 12, 7, 5, 1, 3, 2, 1,0 



az egymásután következő metszetekben. 



Előfordulhat az is, hogy egy és ugyanannak az ágnak infernodiumai 

 közúi az idősebbekből hiányzik a stereoma, míg a fiatalabbakbun megvan. 



A fejlődéstani vizsgálatok sorába beiktattam a stereom-sejtek mikro- 

 chemiai vizsgálatát is, az ez irányú reaktiók a következő eredményre vezettek. 

 Az oly collenchymás léczekben, amelyekben stereoma nincs, a collenchyma 

 tiszta czelluloza. mert chiórczinkjóddal a jellemző szennyes ibolyaszínt adja. 

 Idősebb és idősebb részről véve a keresztmetszetet a lécz közepe mindinkább 

 az elfásodott sejtfal reaktióját mutatja, úgy hogy a stereoma sejtjein ki- 

 alakulásuk után a következő rcaktiókat kapjuk : phioroglucin- és sósavval a 

 rostok meggypirosak, anilinsulfáttal pedig élénk sárga színúek lesznek. Az 

 elfásodást mutatta a kaliumpermanganat-reaktió is, amelyet C. M ;i u 1 e ajánl" 

 a valódi eltasodás kimutatására, mert szerinte a phloioglucin és sósav akkor 

 is adja a reactiót, ha csak a C z a p e k hadromálja van jelen, de egyébként 

 az elfásodas még nem következett be. 



Az anatómiai és fejlődéstani viszonyok tárgyalása után nézzük a másod- 

 lagos vastagodással járó elváltozásokat, különös tekintettel a paraképződésre. 



Künfstük's Bcitráge z. vvissenscli. Bot. IV. rész II. 



