1 12 LKNÜVEl, GÉZA 



A iiuirvalevelek szólen az epidermisz hosszan kinyúló hártyás szegélyt 

 alkot, melynek képzéséhen a Cori»pcnnuin uiliJiim-niú csupán a két sor epider- 

 misz, a Cnrispcnniim caiwsccns, C. hyssupifoliuiii, ('. iiilrriiicdiuin és a Cainpho- 

 joíWrf-fajoknál az epidermiszen kivül még 1 — 3 sor vastayfalú, olykor koUen- 

 chymatikus sejtsor vesz részt. Hasonló jelenséget latunk a Camphorosma inon- 

 spi'liacd lomhlevelén is. A CorispíTiiniin oknál a loniblcveleken ilyen kinyúló sze- 

 gély nem található ugyan, de mégis néhány kollenchymasejt jelzi ott a levél szélét. 



A Coi ispi-nniiin-ok alsó epidermisze alatt kollenchymacsoport található, 

 mely átmegy a levél közepét kitöltő parenchymába. A C. niíhíuin-nixl ez a 

 koUenchyma nagyon gyengén fejlődött, erősen kialakult ellenben a C. cancs- 

 Cí-ns és C. liyssopifulÍ!ii!i-ná\. Az előbbinél jól kialakult még a felső epider- 

 misznél is, a többinél itt csak a víztartó szövet sejtjei folytatódnak. A mm^va- 

 leveleken ez a koUenchymaborda szintén föllelhető. 



2. A szújnyilásol;. 



A tárgyalt csoport egyik legfontosabb szisztematikai anatómiai bélyege 

 a szájnyílások szabályos elrendeződése. Ugyanis, ha nem is Icivétel nélkül, 

 de túlnyomó többségben mégis a szájnyílások pontosan keresztben helyez- 

 kednek el a levél hosszanti tengelyére. Hasonló elrendeződéssel találkozunk 

 a C'oy í'.sy'í'; <;i//;j;-fajok szárún is. 



A szájnyilasük körül typikus melléksejtckct nem látunk. Ugyanannak a 

 törekvésnek eredményeképp, hogy az epidermisz sejtek gyakran hosszirányban 

 megnyúlnak, a zárósejtek körül kisebb epidermisz sejteket találunk, de még- 

 sem tartliatúk ezek elhelyezésüknél fogva mclléksejteknek, a mint azt néhány 

 rodalmi forrás említi. A szájnyiláskészülék felületi képe az összes Coriípi-r 

 iiiniuiik mú s a L\implior<jsina-k többségénél ugyanaz, csak a Cainpliorosiita 

 ovtila szájnyílása üt el a többitől feltűnő kicsiny voltával és alakjával (a 

 Ciiinphoiosinaké általában kisebb). Míg a többiek a rendes — általánosan 

 elterjedt széles ellipszisalakot mutatják, addig az utóbbi majdnem köralakú, 

 mert kereszt- és hossztengelye igen közel áll egymáshoz, gyakran teljesen 

 egyforma. Néhány számadal fogja legjobban megvilágítani ezt a jelenséget : 



Corispt-nnum nilulum : szájnyiláskészülék hossz- és kereszttengelye 

 42-64 (( — '26-14 ,«; a.'>-08 /( — 22-06 /(; 20.52 // - 22-06 ((. A zárosejt magas- 

 sága; 22-06 /i, 10-6S^i, 16-40 ((. 



Cainplioiosina ovíila : szájnyiláskészülék hossz- és kereszttengelye : 

 26-14,(1 — 22-Otí/í ; 22-96^1 — J2'Jn,, ■ 22-06/( — 10-68/í ; VJ-hS /( — 19-68^1. 

 A zárósejtek magassága 13-20 /(. 



Caiiiphorosiiia iíuini.pc-Uaía : 10-68 (í — 16-40//; 16-40,(1 — 13-20//. 



Annál feltűnőbb ez, mert a Caiiipliorosiiiu urala epidermisz sejtjeinek 

 átmérője 00— 100|((-ra is emelkedik. 



A Ctirispi'rmiiiihok szájnyilasai' nincsenek bemélyedve a levél szövetébe, 

 hanem a felület közelében helyezkednek el. Miként a kutikula csekély fejlett- 



* A szájnyilásűk saJ:itos elhelyezkedése folytán keresztmetszetben egy teljes 

 légnyiláskcszuléket {zárósejtek, szájnyílás) nem kaphatunk ; hi>gy ilyet nyeljünk, hossz- 

 metszet készítéséhez kell fordulnunk. 



