116 LKNGYEL GÉZA 



farésze a rendes szabály szerint felől, a háncsrésze pedig alól van, addig az 

 oldalerek itt radiális elrendeződést mutatnak oly módon, hogy a nyaláb fa- 

 része kifelé, húncsrésze befelé tekinl. Ezáltal az alsó oldalon az a sajátos 

 állapot jő létre, hogy a nyaláb farésze az alsó, a háncsrésze pedig a felső 

 oldalra kerül. Murvalevelekben s a levelek alapi részén olykor az asszimiláló 

 szövet redukczió folytán oldalra tolódván, 1 — 2 oldalér is látható a színtelen 

 szövetbe beágyazva. 



Jóllehet számos oldalér van s ezek egymással gazdag hálózatot is 

 képeznek, kívülről nem észlelhetők kiemelkedő erek alakjában. Leg- 

 többször csak a főér látható ; a Corisperiniim canesceiií, C. iiilenneiliittti és 

 C. hyssopijoliutii levelén gyakran még 1 — 1 oldalér már kivülről is szem elé 

 tűnik. 



Különleges nyalabhüvelyt az edénynyaláb körül a Coiispenini>n-í?í']o'k- 

 nál nem találunk. A környező szövetek a fa és a háncs felett ugyan kisebb 

 sejtekbe mennek át gyakran, de határozott hüvelyt nem alkotnak. Ugyanezt 

 mondhatjuk az egyéves Caiiiphofosina-\ívó\ is. jóllehet az irodalom a Cam- 

 phorosineae csoportnak egyik jellegéül sorolja fel a nyalábhüvelyt. Az évelő 

 Cainphorosina-k azzal ütnek el társaiktól, hogy a médián nyaláb háncsrészét 

 hatalmas sklerenchymatikus rostköteg övezi, melynek terjedelme a nyaláb 

 vezető részét többszörösen felülmúlja. Nyomai ennek olykor egyes oldalerek 

 nyalábjain is fellelhetők, néhány sklerencb.ymasejt alakjában. Ez a sajátság 

 nemcsak a kétéves lombleveleken, hanem a murvaleveleken is megtalálható. 



A nyaláb két részének egymáshoz való viszonyáról csak annyit jegyez- 

 hetünk meg, hogy a háncsrész igen csekély kifejlődésű. 



A farész elemeit spirális edények, tracheidak és gödörkés vastagodású 

 faparenchymasejtek alkotják, melyek külön csoportokban, sorokban helyez- 

 kednek el. 



Az itt tárgyalt növények levelei egyenletesen keskenyednek csúcsuk 

 felé ; egyes esetekben azonban hirtelen, mintegy szálkahegybe mennek át. 

 A levélhegy a főér s a levélszegéiy megnyúlt, vastagabbfalú epidermisz-sejtjei- 

 ből s még néhány vastagfalú sejtből áll. 



Az olyan leveleknél, melyek csúcsuk felé tompák, vagy lekerekítettek, 

 a levél többi részének rendes szövetei találhatók ott is. 



Aszőrképletek. 



.Szőrképleteket valamennyi általam vizsgált fajnál találunk. .Még az álta- 

 lánosan kopasznak ismert Corispei Jiiuiii niiidum fiatal levelein és szárain 

 szőrök fordulnak elő ; később ugyan teljesen lekopaszodik, de a murvalevelek 

 szélén mégis találunk néhány elálló szőrt. Szintén ilyen lekopaszodó a 

 Corispeniitiiii liyssopifoliuin is, ellenben mindig szőrösek a Corispermum 

 iiilennediinii és a C. caru'scens, kivált az utóbbi, melynek levelei és szára 

 sűrű szőrbundától olvkor egészen bozontos. 



