MAGYARORSZÁG CORDYCEPS-EI 91 



sok utalnak; hanem azon fiziológiai körülmény is, hogy vala- 

 mennyien az ízeltlábúaknak parazitái és később szaprofitái. 



A C. clai'ulata-t 1908-ig csakis Északamerikából (Egye- 

 sült-Államok és Kanada) és Angliából ismertük. 1908-ban J a a p 

 megtalálta konidiumos alakját, az Isaria lecaniicola-t Karinthiá- 

 ban. Ugyancsak 1908-ban akadtam ügy ascusos, mint konidiu- 

 mos alakjára Fenyőkosztolányon. Fel kellett tételeznem, hogy 

 hazánk területén másutt is elő kell fordulnia, miután helyenként 

 hatalmas ákáczosokat lep el a pajzsietű. Kérdezősködéseim 

 során Tuzson János arról értesített, hogy Kiss Ferencz 

 még 1901-ben megtalálta e gombát Szabadkán az akáczfa pajzs- 

 tetűjén. Ebből az anyagból Mágocsy-Dietz Sándor tanár 

 úr szívességéből alkalmam volt úgy konidiumos, mint ascusos 

 alakot vizsgálnom. A vizsgálat kiderítette, hogy e gomba min- 

 denben egyezik a fenyőkosztolányi gombával. 



Összefoglalás. 



1. Hazslinszky Cordyceps-ei közül a C. alutacea^ a 

 Podocrea génuszba való. 



2. A C. Sphingum a hazai Cordyceps-ek sorából törlendő, 

 mert, a mit Hazslinszky Isaria Sphingum-nak tartott, 

 az Orchis-pollinarium-nak bizonyult. 



3. Hazánk Cordyceps-ei a következők: földalatti gombán 

 élnek a C. ophioglossoides (E h r h.) L i n k és a C capi- 

 tata (Holmsk.) Link; ízeltlábúakon élnek a C. mili- 

 taris (L.) Link, C. entomorrhiza (Dicks) Fries és 

 a C. clavulata {^Q,\i.\f.) Ellis et Everh. Utóbbi kettő 

 hazánk gombaílóráiának új tagjai. 



4. Egyes hazai szerzők Isaria farinosa-i Botrytis Bassiana 

 és Botrytis tenella-nak bizonyultak. 



5. Kimutatása annak, hogy az Isaria lecaniicola J a a p 

 konidiumos alakja a C. clavulata-nak. 



6. Utalás a rovarokon élő Botrytis-, Isaria- és Cordyceps- 

 fajok egymás között való rokonságára. 



A tábla magyarázata : 



Cordyceps clavulata (Schweinitz) Ellis et Everh. 



1. A gomba Isaria-alakja a pajzstetvekkel ellepett ágon (2 : 1). — 2. A gomba 



ascusos alakja (20 : 1). — 3. Koremium, melynek felső részében kezdetleges 



peritheciumok vannak (20 : 1). — 4. és 5. Az Isaria koremium alakjai (5 : 1). — 



6 — 20. Konidiumot termő hyphafonalak (500:1). A szerző eredeti rajza. 



(A szakosztálynak 1908 deczember 9-én tartott üléséből.) 



