58 , 8ZAK08ZTÁI;YI ÜGYEK 



2. Gombocz Endre ismerteti az alger-i botanikus kertet 

 (jardin d'essai). Bemutat több felvételt, így a platánok, a Ficus Boxburghü 

 Wall. és a Dracaenák fasorát, valamint a Ficus nitida B I u m e és 

 a Jucca pendula Sieber csoportjait. Végül az alger-i Atlasból (Pic 

 des Cédres), egy czédruserdönek és egy nagy Quercus Ilex L. fényképét 

 mutatja be. 



3. Moesz Gusztáv „Gombák Budapest és vidékéről'^ czímen tartott 

 előadásában röviden felsorolja azokat, kik e terület gombaflórájának fel- 

 kutatásában fáradoztak. Az első, ki a főváros környékén gombát gyűjtött, 

 S a d 1 e r J. volt (1814 — 1818). Legtöbbet köszönhetünk Hazslinszky 

 Frigyesnek. 



Előadó szines képekben csakis azokat a gombákat mutatja be, melyeket 

 maga határozott. Ezek között van 12, eddig még le nem írt új gombafaj, 

 és több olyan, melyet hazánk területéről eddig nem ismertünk, és olyanok, 

 melyek ritkaság számba mennek. (Megjelenik.) 



4. Szabó Zoltán ,A Knautia-k morfológiája" czímíí előadásában 

 a Knautia génuszra jellemző alaktani tulajdonságokról szólt, kiterjeszkedvén 

 a ', iiinovatio módjaira, a virágzat és a termés biológiájára is. 



5. Szalóki Róbert „Adatok Szepesvármegye flórájához'' czímü 

 előadásában a következő növények szepesi termőhelyeiről és előfordulási 

 körülményeiről számol be : Arctostaphylos officinalis Wimm. et Grab. ; 

 Andromeda polifolia L., Ledum palustre L., Vaccinium uliginosum L. ; 

 Pyrola fajok., Lathraea Squamaria L., Polygala major L., Cypripedilum 

 Calceolus L., Primula Auricula L., Daphne Cneorum L., Iris hungarica 

 W. e t K ; Orchis speciosa Hőst. 



Rámutat továbbá a Tarpatak alsó völgyének flóraváltozatosságára, 

 és végül, összehasonlítás kedvéért, bemutatja azon Gnaphalium Leontopodium 

 S c o p. példákat, melyeket a liptói és a bélai havasokon, valamint a káposzta- 

 falvi hegyvidéken gyűjtött (Szokol völgye). (Megjelenik.) 



Mágocsy-Díetz S. felszólalásában arra kéri az előadót, hogy a 

 meszet elbíró és a meszet el nem bíró növényekre vonatkozó adatokat 

 domborítsa ki, mert ezek az adatok igen érdekesek. Hogy előadó az Arcto- 

 staphylos officinalis-i a grániton is megtalálta, ennek magyarázatát a növény 

 bizonyos mértékű alkalmazkodásában találjuk, mert a gránitban, különösen 

 a gránit és a mész érintkezési határán, van annyi mész, a mennyi annak a 

 növénynek kell. 



A nagy termetű Gnaphalvimi Leontopodium arra vall, hogy nagyobb 

 páratartalomnak volt kitéve s ezért xerophyl jellemét kezdi elveszteni. 



S z a 1 ó k i R. szerint a Szokol völgyében a levegő tényleg nagyon párás. 



Tuzson János felemlíti, hogy nagyvirágú és nagytermetű gyopár 

 terem a brázai havasokban ca. 2000 m. magasságban is, a hol tehát a xerophyl 

 jelleg kifejlődhetne. Ezért úgy véli, hogy ezen esetben, rendszertani értékű 

 elváltozás is szóba jöhetne. 



Simonkai Lajos felemlíti, hogy a Vidra feletti hegységben, 

 legfeljebb 1000 m. magasságban, szintén gyűjtött nagy termetű gyopárt 

 azon a sziklán azonban, melyen a gyopár élt, sok humusz volt. 



