SZAKOSZTÁLYI ÜGYEK 57 



tagjait, hogy a szakosztály ügyeit továbbra is támogassák, hogj' működése 

 minél eredményesebb legyen. Az ülést megnyitja. 



Schilberszky K. a szakosztály nevében hálás köszönetet nyilvánít 

 az Elnöknek a szakosztály érdekében kifejtett munkálkodásáért. Az Elnök 

 ár érdeme, hogy bölcs, higgadt, czéltudatos vezetése mellett a szakosztály 

 fejlődése és haladása állandó és biztos. 



2. Thaisz Lajos: ,A Syringa Josikaea, mint növénygeografiai út- 

 mutató" czímen tartott előadásában Pax F.-vel szemben számos újabb és 

 régibb adattal bizonyítja, hogy a S. Josikaea az Erdős-Kárpátokban való- 

 ban előfordul. Előadó úgy az erdélyrészi középhegységek, mint az Erdős- 

 Kárpátok összes termőhelyeit, vízgyűjtő területenkint csoportosítva, elő- 

 sorolja. Elterjedésének nyugati határvonalát egyelőre az uzsoki hágótól 

 kezdve, az Ung folyp mellett vonja meg. Ügy véli azonban, hogy a „magyar 

 orgoná''-nak az Ung folyó nem lehet természetes nyugati határvonala, való- 

 színű, hogy a későbbi kutatások révén az Ung folyó jobboldali mellék- 

 völgyeiből is elő fog kerülni. Valószínű tehát, hogy még Zemplén megye 

 észak-keleti részében is előfordulhat. Nevezetes Thaisz-nak szarvasházi 

 adata Bereg megyéből, mely a S. prunifolia K i t. locus classicus-ától 

 csupán 5 km. -nyíre van. 



Tuzson J. annak a nézetének ad kifejezést, hogy fejlődéstörténeti 

 szempontból itt nem is határvonalról, hanem inkább határhegytömegröl van 

 szó. És csak az a kérdés, hogy az Erdős-Kárpátokat inkább kelet felé, vagy 

 inkább nyugat felé helyezzük ; amire nézve kétségtelen, hogy kelet felé. 



Simonkai L. kifejti, hogy Pax, könyvének szövegében a rare2;a--ffer- 

 nád völgyét mondja határvonalnak, míg térképén a Latorcza folyót jelöli meg 

 annak. Az igazi határvonal az ung — uzsok — szan-i vonal, melyet S i m o n k a i 

 L. már régóta annak tart. A Vihorldt-hegység az Alföldet környező domb- 

 vidékhez számit, ép úgy, mint a xMátra, Bükk és Tokaji-hegység. 



Mágocsy-Dietz S. kívánatosnak tartaná, hogy felkutassuk a 

 Tokaji-hegység phytopalaeontologiai kincseit. Bizonyára sok növényünk tör- 

 ténetét magyaráznák meg a talált kövületek. 



3. Tuzson J. ismerteti P a x F. „ Grundzüge der Pftanzenverbreitung 

 in den Xarpathen" czímü munkájának Il-ik kötetét. (1. 41. old.) 



A nÖTénytaui szakosztály 1909, évi febr. hó 10-én tartott 144. ülésének 



jegyzökönyve. 



Elnök : Klein Gyula. Jegyző : Moesz Gusztáv. 



1. Gombocz Endre „Tuniszi növények" czímen azokat a virágos 

 növényeket ismerteti, melyeket Bíró Lajos 1903 április havában Tunisz • 

 ban, még pedig Sfax, és Gafsa környékén, valamint a Djebel-Atigon gyűj- 

 tött. A 70 faj közül többnek lelőhelye új. Előadó a Muricaria prostrata 

 (D e s f.), egy tüskés termésű változatát, mely a Muricaria Battandieri 

 Ho eh r.- fajhoz közel áll, de attól a levél-alakjában eltér, a Mur. prostrata 

 új varietásának állapítja meg és var. echinocarpa Gombocz névvel 

 jelöli meg. 



