SZAKOSZTÁLYI ÜGYEK 55 



hogy dolgozataik mennél inkább ismertekké s a külföld számára is hozzá 

 férhetökké váljanak, másrészt pedig azért, hogy folyóiratunk a külföldön is 

 jobban elterjedjen. 



A folyóirat kiadása körül tapasztaltak közül ki kell emelnem, hogy 

 a nyelvi nehézségek hovatovább inkább érezhetők és a szerkesztést nehéz- 

 kessé teszik. Nem egyszer fordul elö, hogy a czikkek revíziója nyelvtani 

 szempontokból igen tetemes időt s fáradságot vesz igénybe; s a műszavak 

 nem egyöntetű alkalmazása gyakran követeli meg, hogy a szerkesztő a 

 czikkek tárgyába belemélyedjen és azokat nemcsak külsőségi, hanem 

 érdemleges értelmi szempontokból is kritikailag kezelje, a mi egyrészt 

 beavatkozás a szerző jogaiba, másrészt pedig tévedésekre adhat alkalmat. 

 Ilyen módon a szerkesztő oly kényszerhelyzetbe jut, a melyből csakis 

 fáradságos munka és az illető szerző neheztelése vagj' pedig a czikk 

 félretevése és körülményes tárgyalások révén tud kibontakozni. 



Hogy ezt éppen ez alkalommal voltam bátor szóba hozni, annak oka 

 egyrészt az, hogy az ötödik füzetünk éppen ilyen okok miatt késett két 

 hetet, másrészt pedig az, hogy a most következő esztendőben elérkezett- 

 nek véli a szerkesztő-bizottság az időt arra, hogj' a rendes, két havonkinti 

 hat füzetre áttérjünk. Hogy azonban az utóbbi megtörténhessék, szükségünk 

 van arra. hogy a tisztelt szerzők nyelvi szempontokból gondosan átdolgo- 

 zott kéziratokat adjanak át és hogy a műkifejezések tekintetében bizonyos 

 megállapodások jöjjenek létre, a mi a már évek óta vajúdó magyar botanikai 

 szótár sürgős létrejöttét követeli. 



A szerkesztő-bizottság úgy mint azelőtt, az elmúlt évben is minden 

 szakosztályi ülé.st megelőzőleg ülésezett. Fontosabb intézkedései közül 

 emelhetem ki azt, hogy folyóiratunk elterjedését és fejlesztését előmozdí- 

 tandó, azzal a javaslattal járult a szakosztály elé, hogy czímében az álta- 

 lánosan elfogadott „Botanika" szó bevétessék és a „Növénytani közlemények" 

 czim „Botanikai közlemények* czímmei cseréltessék fel. Ezzel kapcsola- 

 tosan a „Beiblatt" czim elmarad és az idegen nyelvű rész is a fenti egy- 

 séges czím alá kerül. Ezenkívül még azt a fontos határozatot emelhetem 

 itt ki, hogy a szerkesztő-bizottság javaslatára a szakosztály a tagdíjakat a 

 jövőre vonatkozólag felemelte, és pedig az alapítók díját 100 koronára, a 

 rendes tagokét 5 koronára, a folyóiratra előfizetőkét pedig 8 koronára. Ezt 

 az intézkedést a Természettudományi Társulat választmánya is tudomásul 

 vette, a tagok kellő értesítése és a megváltozott viszony irodai és pénztári 

 keresztülvitele czéljából azonban úgy döntött, hogy az életbeléptetés ideje 

 az 1910-ik év legyen. Ez az egy évi elhalasztása bevételeink emelkedésének 

 sajnálatos ugyan, azonban a továbbiakban összeállított pénzügyi viszonyaink 

 mellett veszélyt nem rejt magában és így abba belenyugodhatunk : egy 

 évet még a nyomdai termékek felemelt árai és a folyóiratnak hat füzetben 

 leendő kiadása mellett is kibírunk, habár tagadhatatlan, hogy a dijaknak 

 1909-töl kezdődőleg való felemelése által a szakosztály működésének még 

 egészségesebb alapját teremtettük volna meg. 



Szakosztályunk tagjainak száma, a mint már az Elnök úr emiitette, 

 a megelőző évhez képest állandó maradt, illetőleg hattal szaporodott. Az 

 erre vonatkozó kimutatatás a következő : 



