SIMONKAI L. 



2. §. Euribesia Jancz. 1. c. (1907) p. 261, 262. 



Virágjok hártyás murvája hosszabb, mint a virágkocsán, 

 Rügypikkelyeik száraz-hártyások. Ágaik tüskételenek. Maghonos 

 virágaik más bokron fejlődnek (1. ábra), mint porzós virágaik 

 (2. ábra). Janczewski 1. c. p. 262—268 szerint e §-ba 12 

 Ribes faj tartozik. Ezek közül egy faj, a E. orientale nálunk 

 csak kultivált; egy másik faj pedig, a Ribes al2nnum, őshonos 

 és több változatú. 



2. Ribes orientale Desfontaines Hist. arb. 11 (1809) 88. 



— Keleti ribiszke. 



[R. orientale D e s f. a) genuinum Jancz. Monogr. Grosseill. 

 p. 458.]. 



Egy-két méter magasra megnövő, sűrű elágazású cserje. 

 Fiatal hajtásai, virágzati tengelyrésze, leveleinek nyele : ?né2(/ás- 

 mirigyüelc., valamint egíjszerű ssöröcsMktöl bőven borzasak. Tojás- 

 kerekded, vállon többé-kevésbbé szíves, élén többnyire csak 

 5 tompa-karélyú., axwón csipkésen fürészecskéÜ kisebbszerű (2 — 4 

 cm. széles) élénkzöld levéllemezeinek többnyire a felszíne is, — 

 de különösen az éle és a fonáka mirigyes szőröcskéktől ragadós. 

 Hajtásvégi rügyei aránylag nagyok, vaskosan tojásdadok, kerekített 

 csiicsiiak. A multévi törpehajtások csúcsrügyéből fejlődő virág- 

 fürtje felfelé álló, nyúlánk, zöldes-sárga virágú; murvái mirigyesen 

 pillásak, a virágkocsánoknál hosszabbak, félig hártyásak, zöldes- 

 sárgásak. Gömbölyű piros bogyói fanyar ízűek, pelyhesedök, több- 

 nyire mirigyesek is. 



Őshonos : Görögország hegységeitől kezdve, Előázsián, a 

 Kaukázuson, Perzsián át a Himalayáig s innen északra a Tien- 

 san hegységen át az Altaj-hegységig. Típusos alakjaiban főkép 

 a Kaukázus jellemzője. Csupán botanikai czélú kertjeinkben kul- 

 tiválják, így pl. Budapesten a Kertészeti-intézetben ; még pedig 

 típusos alakjában. Virít április 15 — máj. 15 közt. 



3. Ribes alpinum L. spec. pl. (1753) 200. — Havasi ribiszke. 



— \R. alpinum Geners.* Eleuch. (1798) Nr. 212.] 



Egy métertől három méter magasra megnövő, kevésbbé sűrű 

 elágazású, néha gindár ágú cserje. Hajtásai meztelenek. Tojásdad, 

 ritkábban tojáskerekded levéllemezei élesen 3-hasábúak, durván 

 csipkésen fűrészeltek, kerekített vagy gyengén szíves vállúak, 

 élükön aprón pelyhesek., színükön- fonákukon csaknem meztelenek, 



— s ez a typus ; vagypedig színükön-fonákukon és levélnyelükön is 

 bőven szöszös szöröcskések [ez a f. Scopolii (Hladn.) Simk.]. 

 Végrügyei aránylag kicsinyek, karcsún kúposak., hegyes csiicsúak, 

 barnásak, ritkán zöldesek. A múlt évi törpehajtások csúcsrügyéből 

 fejlődő virágfürtje felfelé álló nyúlánk, kisebbszerű, halványzöldes 

 virágú. Virágai meztelenek, halovány vagy halovány zöldes, a 

 kocsánnál hosszabb s rendszerint aprócskán mirigyesélű keskeny 

 murvákkal. Virágzata tengelyrészei rendszerint aprón mirigypon- 

 tosak. Gömbölyű vagy kerülékes piros bogyói édeskések, kissé 

 émelygős ízűek, pépes belűek, meztelenek, csúcsukon parányi 

 kis, 5 fogú, csészekoronával. Kérteinkben április második felében, 



