HAZÁNK ÉS AZ ADRIA RSZAKKELETl „RÍBEs"-FAJAI ÉS AZOK FAJVÁLTOZATAI 15 



nincs kör-redő. Fiatal hajtásai csaknem meztelenek. Európa endc- 

 mikus faja. Vadon eddig hazánkból nem ismeretes, de talán 

 fölfedezhető lesz. K e r n e r A. eredetileg Tirolban, Mieders 

 mellett a Stubai völgye mellékén „Ad rivos silvaticos Bach- 

 leiten" fedezte fel, a honnan már a pórnép kertjeibe is 

 átültették. 



8. Rihes holosericeum Dietr. et Ottó in Alig. Glartenzei- 

 tung X (1842) 266. — Bársonyoslevelü ribissJce. 



[R. 79eírae2í7H 7. caucasicuniY^ruhnim Janczewski 

 Monogr. (1907) 483. — R- Biebersteinii X rubrrnn M.] 



Levéllemeze majd hegj-esen, majd tompán karélyos, 3 fő- 

 karélylyal, élén durván csipkésen fűrészes ; levéllemezének fonáka, 

 levélnyele valamint idei hajtásai is aprón, de súrün j^elyhesek, 

 s e pelyhüktől szürkélők, levele fonáka pedig bársonyos tapintatú. 

 Tojásdad, középszerű nagyságú rügyei szürkén selymes mezüék. 

 Virágfiirtjei kezdetben felállók barnás-vereslő bimbókkal, később 

 Ívesen lehajlók ; kocsánjai a virágzati tengely izületeinél hosszab- 

 bak, tövükön apró zöld murvával ; csészéjének hasábjai ferdén 

 felállók, aprón pillásélűek, részben sárgás-zöldek, részben gyen- 

 gén piroslók; maghona domborodó tetején nincs kör-redő. Göm- 

 bölyű termései pirosak s jóval kisebbek, mint a R. hortense 

 H e d 1. termései. 



Csupán botanikai kérteinkben fordul elő mint kultivált 

 cserje, így pl. Budapesten a Kertészeti intézet fáskertjében. 



9. Ribes rubrum L. Spec, plánt. ed. I (1753) 200, ex 

 parte, nempe quoad stirpem suecicam. — Skandináviai ribiszke. 



[R. glabeUum H e cl 1 u n d in Botaniska notis. 1901 p. 90, 

 98. — R. scandicum H e d 1 u n d 1. c. p. 90, 99. — R. rubrum 

 L. typicum ex L i n d m a n Bilder ur Nordensflora II. tab. 280, 

 fructibus rubris, albisqiie.] 



Laza virágú, hosszú virágfürtjei lekonyidók, s vagy egészen 

 meztelenek (ez a Linné typusos növénye, a diagnosis e szavai 

 nyomán: „racemis glabris pendulis"), vagy aprón s gyéren pely- 

 hesedők. Virágai hosszabb kocsánúak, mint az előző fajok virágai; 

 maghonuk zöld, teteje domborodó (5. ábra aj) s rajta nincs kör- 

 redő; csészéjük sárgás-zöld, medenczeforma, vagyis a hasábjai 

 Aáritáskor nem terülnek ki egészen rónára (5. ábra a.2) („flori- 

 bus planiusculis" ex L. 1. c); csészehasábjai szélesek, a porzóknál 

 hosszabbak, csaknem kerekítettek, gyakrabban apró csúcsocská- 

 val (5. ábra aj végződök. Gömbölyű, kellemesen savanykás 

 bogyói pirosak, ez a typusos alakja ; vagy pedig fehérek s ez a 

 f. album D e s f. Cat. hort. p. 164 ; DC. Prodromus syst. nat. Ili, 

 481. [R. rubrum ^. leucocarpum Keichb. FI. germ. exc. Ili. 562.] 

 alakja. Éjszakibb Európa őshonos ribiszkéje. Nálunk ritka helyt 

 kultiválják a typusos Ribes rubrum L.-t ; a mit eddig közönsé- 

 gesen e névvel jelöltünk, az a Ribes hortense He dl und. 



Typusos Ribes rubrum-ot, még pedig úgy piros, mint fehér 

 bogyóját hazánkban csupán Budapesten láttam és vizsgáltam, a 



