40 HOLLENDONNER F. : AZ ALY8SÜM ARDUINI SZÁRÁNAK ANATÓMIÁJÁRÓL 



különösen ha az elsődleges edénynyalábok sugarában nézzük 

 őket, hol 3 — 4-esével találhatók. Még inkább állnak mindezek 

 az ellentétek az évelő szárra, hol a prosenchyma gyűrű kifejlő- 

 dése a legnagyobb változatosságnak van kitéve. Néha teljes, 

 máskor szakadozott a gyürü ; itt a parenchyma, ott edények 

 szakítják meg, sőt egyes edénynyalábokban másodlagos prosen- 

 chyma nem is fejlődik, hanem csak cellulosa falú pareuchymát 

 és edényeket választ le a cambium ; a másodlagos edények pedig 

 sokkal nagyobb számmal vannak, mint az elsődlegesek. 



Összefoglalva röviden dolgozatomat, a következőket emel- 

 hetem ki : 



A szárban keményítős hüvely határolja a központi hengert, 

 melyben mindig megvan, habár néha szakadozottan is, a Cruci- 

 ferae-re jellemző prosenchyma-öv. 



V r b a-val szemben fenntartandó D e n n e r t prosenchyma-öv, 

 erősítő-gyűrű elnevezése, mert úgy a virágzó, mint az évelő szár- 

 ban lévő és a cambium-gyűrűn belül álló prosenchymás mecha- 

 nikai elemek nem kemény háncs-, hanem libriform-sejtek. 



A xylem-gyűrű elnevezés nem találó, mert a „xylem" szó 

 csak az edénynyalábokban levő fa megjelölésére használatos, 

 pedig itt inkább az edénynyalábok közötti elsődleges prosenchyma 

 adja meg ennek az övnek a fontosságát; továbbá a fiatal kor- 

 ban csak cellulosából van ezeknek a prosenchymás sejteknek 

 a fala és így is tévedésre vezethet a „xylem" elnevezés. 



A virágos szárban megvan ugyan a Cochlearía- és a tágabb 

 értelemben vett THrrítís-ti\)\ifi, de nem lehet őket „metamorph- 

 állapotok"-nak (Metamorphosenstadien) tekinteni, mert közöttük 

 megvan a fokozatos átmenet. 



Az évelő szárban csak a Turritis-íőtipus van meg ; de sem 

 az évelő, sem pedig a virágzó szár nem sorolható D e n n e r t 

 Alysstmi-tipuíiíi alá. 



Lényeges különbség az évelő és virágos szár között, hogy 

 ez utóbbiban a cambium nem választ le cellulosa-falú faperen- 

 chymát. 



Végül az évelő szár phellogen-je a levél insertio síkjában 

 alakul meg és azután folyatódik az epidermis alatti sejtsorban. 

 A vastagodást gátló sklereidák kiküszöbölésére való phellogén 

 olyanképpen alakul meg, hogy — függetlenül a külső para- 

 cambiumtól — a sklereida- csoportot körülvevő parenchyma osz- 

 tódik és nagy mennyiségben lioz létre — a párán kívül — 

 phellodermát, mely a kiküszöbölt sklereida-csoport helyét kitöltve 

 a kerület nagyobbodását lehetővé teszi. 



(A szakosztálynak 1908 november ll-én tartott üléséből.) 



