30 



HOLLENDONNER F. 



Idősebb korban azonban e szövetek különböző elváltozá- 

 son mennek keresztül. így a bélnek az elsődleges edénjTiyaláb- 

 részek előtt levő sejtjei hosszirányban megnyúlnak, oszlopala- 

 kúakká lesznek, faluk vastagodik, úgy hogy üregük csak pont- 

 nak tűnik fel a keresztmetszeten ; falaikat gazdagon járják át 

 az egyszerű gödörkék, melyek néha többszörösen el is ágaznak 

 (2. rajz). A mi mikrochemiai viselkedésüket illeti, nemcsak az kén- 

 savas analin, valamint a ploroglucin és sósav, hanem a kálium 

 permanganát-reactió is az elfásodást mutatta. Ugyanerre az ered- 

 ményre vezetett a W art ha professzortól ajánlott^ sósavbaa 

 oldott nitranilin-nel való reactió is. De nemcsak az edénynyalá- 



DUüÖ^UWj 





mm 



l )í \v 



'QWn 



3. rajz. A bél közepén álló sklereida-csoport. 200/1. 



bok előtt, hanem"a bélnek beljebb eső sejtcsoportjain is történik 

 ilyen megvastagodás. Különösen idős példányok belében vannak 

 igen nagy számban az ilyen bélsklereidák (3. és 4. rajz). Alak- 

 jukra nézve megegyeznek aHaberlandttól leírt - és lerajzolt -^ 

 „stabförmige Sklereinchym-Zellen, Stabzellen" és a Tschirch- 

 féle. — Makrosklereidennel.'^ Magyarul — alakjukat tekintve — 

 talán oszlop-, dúczsklereidáknak lehetne őket nevezni. 



Az edénynyalábok közeit gyűrűalakban kitöltő vékonyfalú, 

 prosenchymás szövet sejtjei szintén kezdenek vastagodni és elfá- 



.'U7. ábra 



1 Term. Tud. Közi. (1908.) 370. 

 ^ Phys. Píianzenanatomie. III. Aufl. 148. 

 3 ih. 149. 

 T s c h i r c h , Angewandte Pflanzenanatomie 



(1889.) I. 303. old. 



