AZ ALYS8UM ARDUINI SZÁRÁNAK ANATÓMIÁJÁRÓL 27 



tanúm, A. petraeum és A. alpesire) és az ezekből nyert tapasz- 

 talat alapján állította fel a Turritis fötípus alá tartozó Alyssum 

 altípust, melybe az említetteken kívül a Draha incana, Farsetia 

 clypeata is tartozik. 



Vizsgálata e szerint nem terjedt ki az Alyssum saxatile-re 

 és így az akkor még ugyanezen név alá foglalt Alyssum Arduini 

 F r i t s c h-ről sem emlékezhetett meg. Az előbbit azután F. V r b a 

 dolgozta fel/ de nem annpra a másodlagos vastagodásból szár- 

 mazó elváltozásokat, mint inkább a virágos és évelő szár anatómiai 

 összefüggésének kimutatását tartotta szem előtt. V r b a szerint a 

 virágos szár alsó internodiumában az Alyssum, a felsőbb csomó- 

 közti szárrészben pedig a Cochlearia típus fejlődött ki és így 

 itt a Dennert-től felállított „Metamorphosenstadien"-t látja, a 

 mely abban áll, hogy a míg az alsóbb internodiumokban pld. a 

 cambium-gyúrü teljes és bélsugarakat hoz létre, addig a felsőbb 

 csomóközti részekben a cambium csak az edény nyalábokban van meg, 

 vagy pedig nem választ le bélsugarakat, hanem] ezek helyét prosen- 

 chyma és edények töltik ki. D e n n e r t ezeket a típusokat úgy 

 tekinti,^ „mint egy ideális, de nem reális fejlődésnek tagjait. 

 A típusok ezek szerint analógok volnának a levélnek metamor- 

 phosis útján létre jött alakjaival (al-, lomb-, fel-, csésze-, szirom-, 

 porzó-, termőlevél.)" vagyis a típusok nem egymásból fejlődnek, 

 hanem már, „az ősmeristemában van az ok, hogy mig alsó 

 internodiumban a cambium másodlagos prosenchymát, edényeket 

 és bélsugarakat hoz létre, addig a középső internodiumban az 

 ősmeristema kezdettől fogva olyan, hogy a cambium itt csak 

 másodlagos prosenchymát és edényeket készít, de bélsugarakat 

 nem választ le", Vrba azonban nem tartja megfelelőnek Den- 

 nert xylem-gyűrü, primar-, secundar-prosenchyma elnevezéseit, 

 mert szerinte ezek nem egyebek, mint fa közötti kemény háncs- 

 csoportok és így a cambium rendellenes működéséből származ- 

 nának. Ugyanez okból téves szerinte Engler-Prantl-náP a 

 „prosenchyma" elnevezés is. 



Ezek volnának azok a fontosabb irodalmi adatok, melyek- 

 ből kitűnik, hogy az Alyssum-ok szárának anatómiájáról szóló 

 ismereteink hézagosak, némely szövet értelmezése és így meg- 

 nevezése is kétséges, a másodlagos vastagodással járó elváltozá- 

 sok közül a periderma fejlődésére vonatkozó beható vizsgálatot 

 pedig nem is végeztek. Nem tartottam tehát feleslegesnek, hogy 

 a szóban forgó viszonyokat az Alyssum Arduini-n is megvizs- 

 gáljam, különösen szem előtt tartva Vrba fa közötti háncsának, 

 D e n n e rt xylem-prosenchyma-gyűrűjének úgy alaki, mint fejlő- 

 déstani, de mikrochemiai tulajdonságait is, hogy ezen az alapon 

 azok helyes értelmezését adhassam. 



1 Österreich. bot. Zeitsch. 51. évf. (1901.) 225. old. 



* i h. 118. old. 



» Nat. Pflnzfam. III. 2. 146. old. 



