24 SIMONKAI h. 



kevésbbé pelyhesedők^ virüáskor hátratüremletteh, gyengébben 

 vagy^ erösebben piroslók. Többféle változatban egész Európában 

 sőt Északafrikában és a Kaukázuson is őshonos. Főbb változatai: 



a. Ribes reclinatum L. 1. c. 201. — [R. uvacrispay. subinerme 

 B eriandi er in DC. Prodr. III (1828) 478. — R. grossularia 

 var. duhium Jacq. in Engler et Prantl: Die Nat. Pflan- 

 zenfam. III. 2. (1891) 93.] Ennek ágai többnyire simák, fénylők, 

 tüskétlenek. Hazánkban a Drevenyiken és Késmárk hegyvidékén 

 szedtem ; láttam a Mátráról és Máramarosból. Hazai példányaink 

 bogyója mirigyesen borzas. 



j3. Ribes uvacrispa L. 1. c. 201. Ez is előfordul tüskétlen 

 ágakkal (pl. a Dévénytetőn); főjellemzője azonban az, hogy 

 bogyói elvégre kopaszok. Gyakran tenyésztik. Vadon termő pél- 

 dányait Spanyolországhói láttam. 



Y. Ribes grossularia L. sensu strictissimo. Ennek az ágai 

 tüskések, bogyója pelyhesen borzas, — vagyis a mint Linné 

 írja: „baccis hirsutis". — Széltében termesztik s el is vadul. 



S. Ribes hybridum Besser Prim. fi. gal. aust. I (1809) 

 186. — [R. uvacrispa v. Besserianum Berl. in. D C. 1. c. 478.J 

 Agai tüskések; bogyói nemcsak egyszerű szőröktől, de főkép alsóbb 

 részükön mirigyszőröktől is borzasok. Termesztik és el is vadul. 



s. Ribes qlanduloso-setosum (K o c h Syn. flór. germ. 1837 p. 

 165 pro var.) Ágai tüskések, néha fulánkosak is ; bogyóig gyak- 

 ran csak ritkásan, mirigyesen borzasok, mirigysertéik véknyak. 

 Tenyésztik, de északibb és nyugotibb hegyvidékeinken vadon 

 is díszlik. 



C. Ribes hunyadénse S i m k. [íj*, aciculare B o r b. in Erdé- 

 szeti Lapok 1885 p. 384, — non Smith.]. Ágai tüskések és 

 gyakran elég bőven fulánkosak is ; levélnyele és a levele fonáka 

 nemcsak egyszerűen, hanem mirigyesen is szőrös ; termésének 

 rendszerint sárgás mirigysertéi erősek, merevek, sűrűek. Dél- 

 keleti Kárpátaink növénye az abrudbányai Vulkán- és a Retye- 

 záttól kezdve a bárczasági hegységig ; továbbá a Balkán-fél- 

 sziget északibb hegyvidékeinek honosa Horvátországtól s Mon- 

 tenegrótól kezdve a Koloferi-Balkánig. 



[Ribes Jmnyadense S i m k. distinguitur a Ribis grossidariae 

 var. glanduloso-setosa K o c h 1. c. : baccarum setis glaudulosis 

 validioribus pallidioribus densioribusque, necnon foliorum dorso 

 atque petiolis pilis etiam glanduliferis vestitis. Hungáriáé ditiones 

 australiores praecipue inhabitat, e. g: montes Vulkán, Retyezát, 

 Keresztény-hegység ; item montes peninsulae Balkán, e. g : 

 Kapella, Plyesevicza ! Montenegró, Balkán supra Kalofer !J 



Európa kertjeinek széltében és régóta termesztett gyümölcs- 

 bokra. Termesztett fajtáinak száma, a melyek egy része hihető- 

 leg félvér eredetű, igen jelentékeny. Poiteau et Turpin a 

 „Traité des arbres fuitiers, de Duhamel du Monceau" czímü 

 művök Ill-ik kötetében (1835), e konyhai használatra termelt 

 piszkének már 27 fajtáját mutatják be írásban és képekben. 



