HAZÁNK ÉS AZ ADRIA ÉSZAKKELETI „ RIBES " ■ FAJAI ÉS AZOK PAJVÁLTOZATAI 1 V 



10. Rihes aureum P u r s h. FI. Amer. septentr. I (1814) 164. 

 — Aranyos ribiszke. 



[B. flavum Berlaiidier Mém. soc. phys. Genéve III. 2 

 (1826) 60- tab. 2. — R. j)almatiim Desfoni. Cat. hort. Paris 

 ed. 3. (1829) 274. — R. leiohotrys K o e h n e Dendr. (1893) 192. 



Felálló, 2 — 3 magasra növő, hosszú hajtású cserje. Hajtásai 

 cserzett bőrszinűek, majd igen aprón és sűrűn pelyhesek, majd 

 pedig meztelenek {R. leiohotrys K o e h n e). Levéllemezei több- 

 nyire, 3-karélyúak és válluk felé ékformán keskenyedök^ karélyaik 

 pedig elszélesedő, csaknem épélü \sigj csak 1 — 2 durva fog- 

 gal kiszabdalt élű, lapátlioz hasonlók, fent-alant zöldek, különösen 

 fonákukon fényes-zöldek ; az erösebb meddő hajtások levélleme- 

 zei tenyeresen 5 hasábúak és vállukon csaknem rónán kiszabot- 

 tak, nyelestől együtt aprón mirigyesen pelyhesek, ritkán mez- 

 telenedők. Aranysárga virágai nagyok, hosszú csövű gyertyatartó 

 forma csészéjük ereszén 5 kiterült hasábbal. Virágzati fürtje 

 rövid, íövön leveles; e levélzete fokozatosan kisebbedik s alakul 

 át nagy és levélszerü murvákká. Gömbölyű bogyói feketék. Sár- 

 gás-veres vagy barna-veres bogyójú fajtájának neve : Ribes tenui- 

 f lórum Lindley in Trans." hort. soc. VII. (1830) 242.— Virít 

 április végén és május első felében, — heteken át ; élvezhető 

 bogyóit június vége táján érleli. 



Őshonos Észak-Amerikában Texastól Californiáig. Nálunk 

 vagy másfél évszázad óta tenyésztik. Azóta nemcsak kérteink 

 és sétatereink kedvelt díszcserjéje lett, hanem itt-ott el is vadult, 

 másrészt pedig helyenként gyepűnek ültetik, nemcsak gyors növe- 

 kedéseért és szépségeért, hanem azért is, mert a nyesést kitűnően 

 kiállja. Kultúráinkban megv:in úgy a fekete bogyójú typusos Ara- 

 nyos ribiszke, valamint a többé-kevésbbé vereslő bogyójú íajtája, 

 a R. tenuifiorum. 



11. Ribes Gordonianum (aureum X sanguineum) L e m a i r e 

 in Flore d. serres II. (1846) tab. 165. — Gordon-féle ribiszke. 

 \R. sanguineum Hort, ex. parte, — - non P u r s h. — R. Beatoni 

 Hort]. 



Felálló, 2 — 2'5 méter magasra növő hosszú hajtású cserje. 

 Hajtásai igen aprón pelyhesedők vagy meztelenedők, vereslön- 

 barnák. Levelei nyelestől együtt igen aprón pelyhesedők, színü- 

 kön fonákukon zöldek, 3 — 5 karélyúak, karélyaik kissé kerekí- 

 tettek, durván kevésfogúak, közöttük a középső karély a leg- 

 nagyobb s kissé előrenyúló. Virágzati fürtje nyúlánk, felálló, 

 jókora nyelű, igen aprón s gyéren pelyhesedö; murvái liártyásak, 

 piroslók; virága gyertyatartó forma, kívülről 'pirosló, eresze torkán 

 szirmaival együtt sárgás. Noha dúsan virít, termést sohasem érlel 

 s ezért csak dugványozással vagy töosztással szaporítható. Kerti 

 hybrid, mely Angolországból került Középeurópa kertéibe, a hol 

 most, így nálunk is széltében tenyésztik. 



12 Ribes glutinosum Bent ham in Trans. hort. soc. I 

 (1835) 476. — Enyves ribiszke. 



Botanikai Közlemények. 1909. Vili. kötet, 1. füzet. 2 



