90 M0E8Z G. 



más szövetén kívül nagymennyiségű olajcsöppet tartalmaz. 

 E sklerotium tetején, a felülethez odasimulva, abból ki nem 

 emelkedve, ugyancsak konidiuniokat termő hyphafonalakat talá- 

 lunk. Ugyanily módon találtam egyes, kisebb pajzsnélküli tetve- 

 ket is hyphafonalaktól bevonva. Utóbbiakból egyáltalán nem 

 emelkedtek ki koremiumok. 



Konstatálnunk kell tehát, hogy a konidiumot termő hypha- 

 fonalak, a tömött, koremiumos alakuláson kívül, lazább szöve- 

 vényt is alkothatnak. Előbbi megfelel az Jsaria alaknak, utóbbi 

 a Botrytis-nek. A 8., 13., 14. ábrák a Botrytis-szerű alaknak 

 hypháit ábrázolják. Látjuk, nem különböznek az Isaria-alak 

 hypháitól. 



S ha az analógia a Cordyceps-től az Isarián át a Botrytis- 

 hez vezetett, folytathatjuk az összehasonlítást. A pajzstetű gom- 

 bájának konidiumot létesítő ágacskái első pillanatra basidiumok- 

 nak tűnnek fel. A sterigmákon fejlődő konidiumok is azt a 

 látszatot keltik, mintha itt valamely Basidiomyces-sel volna dol- 

 gunk. A koremium alakja a Clavaria-ra. emlékeztet. Nem csoda 

 tehát, ha eltekintve a régebbi szerzőktől, még újabban is akadt 

 előkelő mycologus, mint D e 1 a c r o i x, ^ ki éppen a basidiumok 

 és a sterigmák jelenlétének behatása alatt, egy hernyón élő 

 gombáról, melyet Jsaria duhia-nsik. nevezett el, következően ír : 

 „C'est provisoirement seulement, que nous avons classé ce 

 champignon dans le génre Jsaria, car la présence de stérigmates 

 différenciés trés nettement sur les basides et monospores, le 

 rapproche de certains genres de Clavariées ou de Téléphorées 

 inférieures." 



Az Jsaria lecaniicola sterigmáinak hosszúsága csakugyan 

 meglepő. De azért nem tagadható, hogy az Js. lecaniicola koni- 

 diumot termő hyphafonalai némi hasonlatosságot árulnak el a 

 Botrytis Bassiana liyphafonalaihoz. Ha megtekintjük De Bary^ 

 azon ábráját, mely a Botrytis Bassiana kerek konidiumainak 

 keletkezését tünteti elénk, szinte magunk előtt találjuk az Isaria 

 lecaniicola konidiumos fonalait a maga basidiumaival és sterig- 

 máival, de kisebbített alakban. De Bary a Botrytis Bassiana 

 ezen konidiumot viselő nyelecskéit maga is sterigmának nevezi. 

 És ha végül újból De Bary azon szavaira gondolunk, hogy a 

 Botrytis Bassiana fonalai koremiumokba is csoportosulhatnak, 

 mikor is a gomba Isaria- alakot ölt, úgy mindinkább bizonyosabbá 

 válik, hogy a bogarakon, lepkéken, hernyókon élő Botrytis-ek, 

 Jsaria-k és Cordyceps-ek között a legszorosabb rokonsági kap- 

 csolat van. És úgy tetszik, hogy bár alakjaik három génuszban 

 találtak helyet, mégis egyetlen egy természetes génusz tagjai. 

 Benső rokonságukra nemcsak bizonyos morfológiai jellemvoná- 



^ G. Delacroix: Travaux du laboratoire de pathologie végétale. 

 (Bull. de la Soc. Mycologie de Francé. 1893. IX. 265.) 

 ^ D e B a r y : 1. c. tab. I. fig. 2. 



