76 BERNÁTSKY JENŐ 



III. A szár fél magasságán túl, vagy felső harmadában, virág- 

 zattá ágazik el. A „murváskodó fellevelek" vagy „tartólevelek" 

 hosszúak s keskenyek, szálasak, csak igen kevéssé vagy alig 

 felfuvódottak. A nagyobbak hossz- és szélességi irányú méretei : 

 40 — 50 mm és 5 — 8 mm. Majdnem egész szélességűkben s 

 végig zöldek, dudvásak, kissé húsosak, nem pedig hártyásak ; de 

 kissé tompa csúcsukon s onnan lefelé, közel a levél feléig, hártyás 

 szegélyűek. Még pedig a csúcson 5 — 10, lejebb 1 — 3 mm-nyi 

 hártyás, sokszor széjjelfoszló fehéres szegély különböztethető 

 meg. 



A tartólevelekből a perigóncsőnek kis része emelkedik ki, 

 A kocsán akkora, mint a jó 2 cm hosszú termő, de a perigón- 

 cső rövid. A termő csőre a perigóncsővel együtt nincs 2 cm 

 hosszú. A perigóncső végén hirtelenül kiszélesedik A perigón- 

 sallangok és a bibe sallangjai az I. graminea virágjához 

 hasonlóan mind nagyon széjjel terülnek, úgy hogy a külső perigón- 

 sallangok egész hosszukban, t. i. körömrészökkel együtt, víz- 

 szintes helyzetűek, sőt kissé lefelé irányultak. 



A virág egyes szervei különben is emlékeztetnek az 

 I. graminea és /. humilis virágjára s távolesnek az I. pumila, 

 I. bosniaca^ I. hungarica stb. virágjától. A külső perigónsallangok 

 körömrésze ugyanis szárnyalakúan kiszélesedő s közepe táján a 

 legszélesebb. A lemezrésze kerekded vagy hosszúkás kerekded, 

 22 vagy több mm hosszú s valamivel keskenyebb. Kolozsvári 

 példányon a hossz és szélesség iránti méretek: 24X21 mm. 

 A körömrész és lemezrész határán csak 4 — 6 mm széles. 

 A körömrész közepe táján 7 — 11 (kolozsvári példányon 9) mm 

 széles ; hossza pedig 25 — 32 (kolozsvári példányon 29) mm. 



A belső perigónsallang 40 — 46 mm hosszú s 12 — 14 mm 

 széles. Kolozsvári példány méretei: 44X18 mm. A portok 17 — 18, 

 a porszál 14, a bibesallang 36 — 37 mm. hosszú. 



Kívülről a külső perigónsallang lemezrésze kék ; köröm- 

 része kissé vih'igos ibolyaszínű ; közepén világossárga erek húzód- 

 nak végig s ezek a lemezrész Ym — ^2 hosszáig is érnek, a 

 lemezrész töve táján pedig kiszélesednek s itt fehéres-sárga 

 foltba mennek át. Belül, a perigónsallang felső lapján vagy 

 színén vastagon kiemelkedő sárga középér A^ag}^ lécz tűnik 

 fel s ez felületén bársony szerű lévén, a jellemző álszakállt 

 alkotja. 



Hengeralakú termésén hosszú kocsán és 4 — 6 mm hosszú, 

 vékony csőr van ; a csőrön 6 kiugró keskeny él állapítható 

 meg. Színe sötétbarna; 25 — 36 mm hosszú és 10 — 14 mm 

 széles. 



IV. Ezek után még az ország különböző pontjairól szár- 

 mazó példányokat vegyük szemügyre : 



1. „Iris suhharbata Joó, tordai sóbánya körül 1903 VI, 8." 

 (M, N. Múz.) Az oldalhajtások leveleinek méretei: 40 cm X 6 mm 



