70 BERNÁTSKY JENŐ 



dékán, mint számos más növény {Viola arenaria, Potentilla 

 arenaria^ Peucedanum arenarium stb.)- Azonkívül meg kell 

 jegyezni, hogy az erdéljd mezőség s Torda vidéke meg Gyulafehér- 

 vár vidéke növényföldiajzilag sok tekintetben egyezik a magyar 

 Alfölddel, a mi az egyformán száraz, forró nyárral függ össze. 

 Nagyon sok növény sorolható fel, a melyek főleg az Alföldön 

 és azonkívül Erdély középrészében vannak elterjedve. Az Iris 

 arenaria-nak tordai előfordulása talán azért tűnt elszigeteltnek, 

 mert fajnevében a tipikus homoki, tehát alföldi előfordulása jut 

 kifejezésre ; ámde ha az 1. arenaria-nak keszthelyi és kistétényi 

 előfordulását szem előtt tartjuk, be kell vallanunk, hogy a tordai 

 előfordulása még sem nagyon feltűnő. Különben még feltűnőbb 

 példa talán az AUium ammophilum H ff. (= A. flavescens B e s s.), 

 mely Erdélyből és a deliblati homokról ismeretes, vagy a 

 Plantago Schwarzenbergiana S c h u r {= P. sibirica G m. ?), 

 mely az erdélyi sóstavak mellett és az alföldi szikeseken ott- 

 honos. 



IV. Miután meggyőződtünk arról, hogy a tordai és az 

 alföldi /. arenaria-nak nevezett faj egy és ugyanaz, próbáljuk 

 meg az 1. flavissima kérdését tisztázni. Miben különbözik 

 az a növény a mi /. arenaria-nktól s a három szerző — 

 Pallas, Besser és Jacquin — közül ki mit értett /. fla- 

 vissima néven. 



A Herb. FI. Rossicae gyűjteményben 1091. sz. alatt az 

 I. flavissima Pali. szerepel, „Prov. Jenissejsk (Sibiria) 1 jun. 

 1900 fl., jun. 1901 fr. leg. N. Martjanov" jelzéssel. Az itt be- 

 gyűjtött példányok alapján az I. flavissima és I. arenaria közötti 

 különbség máris eldönthető. Még pedig az I. flavissima rhizomá- 

 jÓM indaszerü^ hengeres, vékony hajtás nincs, hanem a rhizoma 

 mindegyik évi hajtása átlag 8 — 10 mm hosszú s 6 — 7 mm széles, 

 gömbalakú. Ennek az a következménye, hogy a levélcsomók egy- 

 más mellett vannak s közöttük legfőlebb 1 cm-nyi távolság 

 marad. Azonkívül a murváskodó fellevelek hossza többé-kevésbbé 

 változó, de a x>erigónsallangokat többnyire elérik s a virágkocsán 

 rövid, kezdetben alig 3, sőt terméséréskor is csak 10 — 12 mm 

 hosszú. A külső perigónsaUang egyébiránt 35 mm. hosszú s 

 13 mm széles, a porzószál 10, a portok 10 mm hosszú. A termés 

 éréskor és érés előtt a rövid, de vastag kocsánon egyenesen 

 égnek áll vagy kissé konyuló ; 26 mm hosszú, a miből 2 mm a 

 csőrre esik. Mivelhogy a tordai 1. arenaria levelei némely eset- 

 ben kissé szélesebbek mint a rákosi példányokon, azért külön 

 megemlíthető az is, hogy az /. flavissima levele éppen nem 

 nagy, hanem csak 3 — 5 mm széles s 9 — 11 cm hosszú. 



Az Erd. Múz. Egy. herb.-ban van egy „Iris flavissima 

 Pali.", lelőhelye „Transbaical". A fellevelek a perigónsallango- 

 kat jól elérik. A kocsán, termő és perigóncső nincs több mint 

 23 mm, holott a tartólevelek 32 mm hossziíak. A rhizomán 



