66 



BERNATSKY JENŐ 



de 2 — 3 mm-nél jóval vastagabb, azaz közel olyan széles, a 

 milyen hosszú s így közelítőleg gömbalakot ölt. Mivelhogy a 

 levelek hüvelyrészei a gömbalakú rhizomahajtást körülveszik, 

 azért ez hagymaalakú gumóra emlékeztet, csak az a különbség, 

 hogy a régebbi szárrészek még összeköttetésben maradnak vele. 

 Ez különben példát nyújt arra, hogy az egyszikűek „hagyma- 

 gumója", jobban mondva hagymaalakú vagy hagymaszerű gumója 

 és rhizoma között milyen csekély a különbség. Megjegyzem, 

 hogy az olyan hajtás, a mely még csak rügy gyanánt foglalja 

 magában a jövőre kibontakozó virághordó szart, szintén gömb- 

 alakot ölt, úgy hogy erről az alakról a termő hajtások meg- 

 ismerhetők. 



Termő rhizomahajtás oldalán, a szárba kifutó csúcsa alatt, 

 az említett indaszerű oldalhajtások vannak. Rendesen két erősen 

 kifejlődő oldalhajtás található rajta, az egyik jobbról, a másik 

 balról indul ki eg3'-egy levél hónaljából s csúcsán levélcsomót 

 hord. 



Florisztikai művekben a virágot hordó szart leveleivel 

 együtt termő hajtásnak, a két oldalt álló levélcsomót meddő 

 hajtásnak szokták nevezni. Ez az elnevezés azonban csak annyi- 

 ban helyes, a mennyiben az illető hajtásoknak az idén látható 

 földfölötti szerveit ítéljük meg. Ámde ha elfogadjuk azt, hogy 

 a szárban végződő rhizomahajtást uiondjuk termőnek, a monopo- 

 diálisan egyszerűen új rhizomahajtást létrehozó hajtást pedig 

 meddőnek tartsuk, akkor az a rhizomahajtás, a mely a szár 

 alatt található s az idén leveleket hord, nem feltétlenül meddő. 

 Ugyanis ennek a csúcsrügye már magában foglalhat egy új 

 szart és virágzatot, a mely azonban csak jövőre alakul ki s 

 emelkedik föld fölé. Azért helyesen fiatal vagy fejletlen hajtá- 

 soknak kell azokat neveznünk, mert jövőre végleg kifejlődnek s 

 akkor a hajtás idősebb részén lévő s az idén még zöldelő levelek 

 már elhaltak, de a csúcs felé közelebb eső levelek s esetleg a 

 szár csak akkor fejlődik ki ; termő rhizomahajtás tulajdonképen 

 nem egy, hanem két évig hord földfelett zöldelő leveleket, még 

 pedig az első esztendőben csak leveleket, a másodikban levele- 

 ket és velők együtt virágos szart is. 



A főtengelyből elágazó egy-két vagy három első évi 

 rhizomahajtás rendszerint tényleg meddő s utánuk végül termő 

 hajtás következik. Mivelhogy a meddő hajtás hengeralakú, vékony, 

 de hosszúra nyúló, azért a rhizomán található oldalhajtások 

 jóformán mindig több cm hosszúak s levélcsomóik, mint emlí- 

 tettem, a szártól távol állanak. A meddő hajtás levélcsomója egyéb- 

 iránt gyengébb, a lomblevelek száma sokszor csak kettő, arány- 

 lag keskenyek s csúcsukkal nem érnek a virág magasságáig. 

 Fiatal termőhajtás első levélcsomója erősebb, a levelek száma 

 három-négy s szélesebbek, a virág magasságát jól elérik. 



Ezek szerint helyesebb volna az idén virágzó szart hordó 

 (s a rhizoma főtengelyének egyenes folytatását képező) hajtást 



