NÉHÁNY BEVÁNDOROLT NÖVÉNYÜNK 14:3 



A talaj trachitköves. Az irtás már több esztendős. Aschersoii 

 is Idinutatta már, hogy az Erechthites nem válogatós a talajnemben. 

 A közlötte talajokhoz hozzáfűzhetem a trachit-közetet is. Megerősít- 

 hetem azt is, hogy az Erechthites 300 — 4 00 ra.-nél magasabbra nem 

 emelkedik hazánkban. 



Míg Zágrábtól kiindulva, 1901-ben észak felé eljutott Nyitráig, 

 addig dél felé nem terjeszkedett. Horvátországban keskeny sávban el- 

 jutott Eszékig. Hirc 190o-ban a következő helyeken találta : Mosla- 

 vina (Belovár-Kőrös ra.), Garesnice (Belovár-Körös m,^. Itt grániton. 

 Gjulaves, Konőanica és Vrieska közt (Pozsega m.). Utóbbi helyen 

 megművelt talajon. Végre Pivnica. Veröczemegyében (Hirc-, Giasnik 

 Hrvat. Nar. Drustra. Zagreb, 1901 p. 163).^ 



Végigtekintve az előfordulások hosszú során, azok szinte láncz- 

 szemként illeszkednek egymás mellé. íme: Zágráb, Gye^n'ifüses, Kő- 

 szeg, Sopronmegye, Pozsony, Nyitra, Aranyosmarót, Hontmegyében 

 több helyen, Borsodmegye. Ez az egyik láncz. 



Zágráb. Kőszeg, Balaton, Zircz, Budapest, FiUshegy, Hontmegye. 

 Ez a terjeszkedésnek második valószínű vonala. 



A harmadik vonal a horvátországi előfordulások sorozata. 



A mejztalálás ideje csak nagyjában lehet mértékadó. Például : 

 Nyitra város környékén 19<il-ben találták, Hontmegyében 189tí-ban. 

 Ezen elrforduhisi helyek közt fekszik a barsmegyei Aranyosmurót. 

 hol csak 1908-ban bukkantam reá. Pedig bizonyosra vehető, hogy 

 már régóta élhetett az erdöirtásban. Waisbecker A. megfigyelte, 

 hogy az Erechthites a vágás után, a 2 — 3-ik évben jelenik meg leg- 

 bőségesebben, a 4 — 5-ik esztendőben gyérebben, végre eltűnik. Emlí- 

 tettem, hogy Aranyosmarót mellett az erdőírtás régi és hogy csak 

 kevés Erechthitest találtam. Mindez a mellett szól, hogy Aranyos- 

 maróton már néhány évvel ezelőtt is volt Erechthites és most már 

 „ama" erdöírtásban fogyóban van. 



Legfehünöbb előfordulását Wagner János fedezte fel, ki 

 hozzám intézett levelében a következőket mondja: „1903 ősszel 

 Gurahoncztól délre, az Arad — Csanádi E. Vasutak erdeiben, irtások- 

 ban találtam. Feltűnő sok termett aránylag nagy területen és túl- 

 nyomólag óriások. A legtöbb 1*5 m.-nél magasabb volt. Különösen 

 oly irtásokban volt bőven, hol a munkások még dolgoztak, vagy leg- 

 alább a fa elszállítása még folyt," 



Valószínűleg előkerülnek a hiányzó lánczszemek, melyek a dunán- 

 túli előfordulásokat összekapcsolják az aradmegyeiekkel. Ha pedig ki- 

 tűnik, hogy az Erechthites hieracifolius kerüli az Alföldet, akkor fel 

 kell tennünk, hogy csakis a szél vitte oly messzire a bóbitás Erech- 

 thites-termést. 



Itt jegyzem meg, hogy Ascherson P. az Erechthitesről írt 

 czikkeiben a magyarországi előfordulásokra is kiterjeszkedik. (Asch,: 



1 E czikk lefordításáért dr. Kümmerle Jenöné úrhölgynek ez 

 úton is köszönetet mondok. 



