48 TÜZSON J. 



és geológiai adatok előtérbe helyezésében, a minek azonban a részle- 

 tekben, a mint már rámutattam, számos gyengéje is van. 



Az egyes flóraterületek részletes ismertetése során a nyugati 

 Kárpátokból szerző a Pienineket mint régebbi reliktumok által jellem- 

 zett területeket foglalja össze a Vág, Turócz és Garam közötti hegy- 

 csoi^orttal. 



Az utóbbi csoportot külön névvel, „Déli Központi Kárpátok- 

 nak", „Südliche Zentral-Karpathen"-nek nevezi el, a mit ref. nem tart 

 követendőnek. Ezt a területet az Alacsony-Tátra és a Nagy-Fátra 

 északi része, tehát földrajzilag megnevezett hegységek foglalják el s 

 így felesleges az új nevek behozása, a mit Pax egyáltalán nagy elő- 

 szeretettel, de a neveknek nem éppen szerencsés megválasztása mel- 

 lett tesz. E tekintetben ajánlatosabb lett volna pl. Andree atlaszá- 

 hoz ragaszkodni. Ez esetben pl. okszerűbb volna az említett területet 

 az Alacsony-Tátra flóraterületének nevezni, vagy németül „Bezirk der 

 Alacsony-Tátra" névvel illetni. 



E két egymással nem érintkező területet régi reliktumoknak 

 mondott növényeik (Chrysanthemum Zaivadzhji, Dianthus nitidus, 

 Knaiitia turocensis) alapján, mint összetartozó növénygeografiai társ- 

 területeket összefoglalni, szintén különös gondolat. 



Ezt követi a régi reliktumokat nélkülöző nyugati Kárpátok 

 leírása. Ide sorozvák a Beszkidek, a Pax által szinten nem egészen 

 helyesen „Északi Központi Kárpátok", „Nördliche Zentral-Karpathen" 

 nevezett terület, a melyet helyesebben a Magas-Tátra flóraterületének 

 („Bezirk der Magas-Tátra") nevezhetünk. 



A nyugati Kárpátokkal határos területek között szól a szerző a 

 Kis-Kárpátokról, a Veterna Hola-ról, ezután a Nyitra környékén vég- 

 ződő hegyekről, az „ungarische Erzgebirge" (?) és Vjepor területéről, 

 a Göllnitz-Branyiszko Gebirge-röl, a minek helyes neve gömör-szepesi 

 hegység, (Gömör-Szepeser Gebirge) és végül az eperjes-tokaji hegyekről. 



A specziális rész második szakaszában a keleti Kárpátok flóra- 

 területei jönnek sorra, ú. m. : 1. az Erdős-Kárpátok, 2. a szerző 

 által „Ungarisch-siebenbürgisches Grcnzgebirge"-nek nevezett főcsoport, 

 melyhez a rodnai havasok, a beszterczei havasok, a nordsiebenbürgisches 

 Mittelgebirge, mely alatt az Avas-, Gutin-, Meszes-, Réz- és Bükk- 

 hegységek értendők és a mely leghelyesebben a Meszes-Gutin hegy- 

 ségek környezetének nevezhető. A részletekből láthatólag ennek a 

 főcsoportnak elnevezése sincs szerencsésen megválasztva, különben 

 maga ez az össszefoglalás egyáltalán növényföldrajzi szempontokból is 

 különös és a részletekből kivehetőleg a kellő florisztikai alapot 

 nélkülözi. Jelentősége és növényföldrajzi értéke csakis maguknak az 

 egyes területeknek van. 



A 3. főcsoportot Pax a kelet-erdélyi Határhegyek „Ostsieben- 

 bürgisches Randgebirge" flóraterületeiböl alkotta meg, ú. m. a Hargitta- 

 és Persányi-hegyek területéből, a moldovai mészkőhegyekből, az 

 Ostsiebenbürgische Fliesch - Karpathen-ből, mit helyesebben a csik- 

 bereczki hegyvidék flóraterületeinek nevezhetnénk. Ennek a főcsoport- 

 nak is helyesebb neve volna „Délkeleti Kárpátok". 



