MAGYARORSZÁG NÉHÁNY NÖVÉNYÉRŐL ÉS EZEK ROKONSÁGÁRÓL 279 



fehérvirágii növény utódain piros színű virágok fejlődtek. Ez 

 magában tehát tagadó eredmény volna; miután azonban ama 

 példányok megtermékenyülése, melyekről a magot szedtem, 

 a természetben, rovarok révén történt, és így a fehér virágok, 

 legalább részben a szomszédos piros virágokból is beporózód- 

 hattak, — ez az eredmény még nem bizonyít. Talán most, 

 a már nagyobb számban rendelkezésre álló íiatalabb példányok 

 viritásakor s azok tovább tenyésztése révén sikerül majd bizto- 

 sabb eredményre jutnom. Addig pedig a fehérvirágú alakok 

 rendszertani megkülönböztetését fentartandónak vélem. 



A C. acanthoides var. albiflorns f. Neilreichii és f. Schurii-ra. 

 vonatkozólag említésre méltó az, hogy a var. sjnnosissima-t Vihnye 

 környékén sehol sem találtam és egyáltalán nem tételezhető fel, 

 hogy a Hodruska-völgyben kétféle növényből leszármazott fehér- 

 virágú alakok fordulnának elŐ ; hanem majdnem kétségtelen, 

 hogy a két alak közös származású, a mi az illető alakok 

 rendszertani értékének megítélésében fontos. Ebben az eset- 

 ben ugyanis mesterséges eljárás volna az, ha a f. Neil- 

 reichii-t a var. spinosissima alá, a f. Schiirii-t pedig a Linné- 

 féle közönséges alakhoz soroznék, mint fehérvirágú alakokat; 

 hiszen a szóban levő esetben majdnem kétségtelen, hogy a f. 

 Neilreichii és a f. Schurii közös származásúak, és egymással 

 közelebbi rokonságban állva, együttesen a var. albiflorus alá 

 tartoznak. 



Cirsium canum (L.) M. B. X oleraceum (L.) S c o p. {Car- 

 duus tataricus L. Spec. Pl. I. 1753, 825. et 1200., III. 1764, 

 1155; C. tartaricum Ali. FI. Pedem. 1758, I, 151. C. cano- 

 oleraceo Koch. Syn. 11. 1002, B. recedens K o c h, Syn. 11. 1002. 

 C. tartaricum ct.. genuinum^ (3. fallax, Y. purpurascens C e 1. 

 Prodr. 1867, 261, 813 ; C. tataricum B. recedens R c h b. FI. 

 Germ. 1853, XV, 75; C. suboleraceum Beck, FI. v. Niederösterr. 

 1893, II, 2, 1250 ; C. tartaricum v. haplophyllum., v. pinnatum 

 Borb. Enum. pl. Castrif. 1887 — 88. 19ö ; C. tataricum Wimm. 

 et Gr rab. FI. Siles. 1829, I, 96; C. tataricum Schur, Enum. 

 Pl. Transs. 1866, 423.) 



A Vihnye és Szénásfalu közötti völgyrészlet nedves rét- 

 jein a C. canum és C. oleraceum tömegesen nő és példányaik 

 között gyakoriak a hybridek is. Az utóbbiak rendkívül változa- 

 tosak : majd a C. canum-hoz közelednek, és ezek között van 

 olyan alak is, a mely a C. tartaricum A 1 1.-nak felel meg ; majd 

 pedig a C. oleraceum-hoz hasonlítanak jobban, melyek között a 

 C. suboleraceum Beck alak is előfordul. 



A két csoport azonban egymástól nem választható el ; 

 hanem alakjaik oly sorozatot alkotnak, a melynek tagjain az 

 alaki kombinácziók legkülönfélébb esetei fordulnak elő. Ezeket 

 az eseteket, az említett helyen két tenyészeti időn át volt alkal- 

 mam tanulmányozni. Elsősorban is a M e n d e 1-féle törvénynyel 

 kapcsolatban azt igyekeztem megállapítani, hogy e két növény 



Botanikai Közlemények. 1910. VHL kötet, 6. füzet. 23 



