238 SZALÓKI RÓBERT 



Szalókí Róbert; Adatok Szcpes vármegye 



flórájához. 



Doktori értekezésem^ kidolgozásakor lehetőleg azon voltam, 

 hogy „élő növény" képezze búvárkodásom tárgyát, s hogy az 

 egyes fajokat eredeti termőhelyükön keressem fel. Lévén egyik 

 czélom az is, hogy „az egyes fajok levélanatomiájából, mint 

 okozatból, kiindulva, keressem a természeti hatások s a levél 

 belszerkezete közti viszonyt, mint ok- s okozati összefüggést — 

 a mennyire az a már teljesen kifejlődött levélből éppen lehet- 

 séges". 



Az e szempontból tárgyalt fajok közül ez alkalommal csak 

 az Andromeda polifolia L,, Arctostaphylos officinalis Wi m m. e t 

 Gr ab. és a Leduni palustre L. fajokra terjeszkedem ki, mint 

 olyanokra, a melyeknek a Szepességen való elterjedésére nézve 

 nemcsak új, hanem egyszersmind jelentékeny adatokkal is szol- 

 gálhatok. 



Kezdem pedig a,z Ardostaphylos officinalis Wi mm. et Grab. 

 fajjal, a melyről Sagorski és Schneider^ azt mondja : 

 „Bei Schmecks vereinzelt, bei Lucsivna háufig (Sf.) ; bei Teplic 

 (Hazsl.) ; bei Schlagendorf (Mauksch) " . A mellett, hogy annak 

 idején (1901-ben) a Lucsivna s TepKcz közti helyeken én is 

 gyűjtöttem belőle ^ — a lucsivnai Babahegy némely kiálló, csupasz 

 mészszikláján Dryas octojjetala L. társaságában ^ — mint új 

 termőhelyet első sorban a káposztafalvi hegyeket emHtem, a hol 

 az Arctostaphylos helyenként, pl. a Nagy-Szokol szurdok felső 

 peremén, a napsütötte mészsziklákat gyep módjára borítja. Ada- 

 tok a hazai Erica-félék ökoloyiájához czímü fejezetben jellemeztem 

 is ezt a fajt olyképen, hogy : „A szó szoros értelmében vett 

 száraz talajhoz való alkalmazkodásra typikus példának beiUik a 

 mésztalajon élő Arctostaphylos^ metynek csupasz, földre terülő 

 levelei helyt állanak részint a nap erős insolatiójával, részint 

 pedig a mésztalajból kisugárzó meleggel szemben. E levelekben 



^Róth R. : A hazai Erica-félék összehasonlító levélanatomiája. 

 Kolozsvár, 1902. 



- Sagorski E. und Schneider G. : Flora der Centralkarpathen. 

 Leipzig, II. 1891, p. 375. 



^ Hazslinszky Frigyes: Éjszaki Magyarhon Viráaya, 1864, 

 p. 164. ,A szepességi Teplicztöl kezdve nyugat felé, a Kis-Táti'án több 

 helyen." 



^Kalchbrenner Károly (Jelentés Szepes megyében 1863. 

 évben tett természettudományi utazásról. Math. és Természettud. Közlemé- 

 nyek III. p. 111.) ez érdekes előfordulásról a következőket irja : , Magán 

 az éles hegygerinczen (t. i. a Babahorán) Arctostaphylos officinalis által 

 lépettem meg. mely növény a Szepesség többi részeiben egészen idegen, 

 de itten tömött, messzire nyúló pázsitokat képezve, fényes zöld, puszpáng- 

 féle leveleivel a kopár sziklát bevonja ; — úgyszintén Dryas octopetala 

 által, melynek előjövetele oly mélyen fekvő helyen valóban feltűnő". 



