A PAPILIONATAE TERMESFALA 



177 



iránya tekintetében. A Galega még orthogonálisnak vehető, a 

 többiek, mint a Clycyrrhiza, Rohinia, Colutea és az Astragalus 

 nemcsak különböző mértékű, de egészen eltérő természetű ferde- 

 szögűséggel bírnak. A rostréteg egyszerű vagy kettős s ennek 

 alapján két alcsoportot különböztetek meg. 



1. Egyszerű rostrétegű plagiogonális tüsző. 

 A Galega, Glycyrrlúza s a Robinia génuszok szolgáltatják 

 ez alcsoport képviselőit. 



Galega. A Trigonelld-\a\ való vonatkozás nemcsak a 

 szöveti elemek irányában, hanem az anatómiai tulajdonságaik 



6. ábra. Astragalus glycyphyllos L. A háti varrati táj keresztmetszete. 



k, külső epidermis ; m, mesocarpium parenchyma része, r", a rostréteg külső része ; /', a rost- 

 réteg belső része ; b, beíső epidermis ; s, a belső epidennis szőrei ; v, rekeszfal ; h, háti stereoma. 



nagy hasonlatosságában is kifejezésre jut. Mint egyik fő ilyen 

 jellemvonást emelem ki, hogy a G. officinalis L. rostrétege egy 

 rétegben fekvő rostokból áll, s a stereomával ellátott hosszanti 

 erek mentén a fásodása elmarad. A háti stereoma ^/^ körív- 

 alakú, minek alapján a Trigonellá-tó\ könnyen megkülönböztet- 

 hető. A külső epidermisen rásimuló vékonyfalú fedőszőrök talál- 

 hatók. 



A G. orientális az előbbitől könnyen megkülönböztethető, 

 mert a két hasi stereoma külső széle egymással összeforrt, a 

 rostok két rétegben egységes rostréteget képeznek, továbbá a 

 sejtsorok az orthogonális irányból a plagiogonálisba kevéssé előre 

 hajolnak. Azonkívül a külső epidermisen hosszúnyelű gömbös 

 niirígyszőrök vannak, melyeknek nyele többsejtű s gömbje négy 

 szeletsejtből áll. 



