208 FUC6KÓ M. : 



A kopács csavarodása lényegében nem különbözik a rost- 

 rétegétől. A szerzők egyértelműen azt hangoztatják, hogy a külső 

 epidermis (esetleg ha van, a hypoderma) a csavarodást erősbítik 

 s növelik az intenzitását. Ebben igazuk van, de meggyőződésem 

 szerint az epidermis és hypoderma alatti lágy parenchy mának 

 ugyanilyen szerepet kell tulajdonítanunk, mert az epidermis el- 

 távolításakor észrevehetően nem csökkent a torzió. Miben áll a 

 torzió erősbítése? Ezt a kérdést se Zimmermann, se a többiek 

 nem világították meg eléggé s így nem lesz fölösleges elmonda- 

 nom, hogy a parenchyma és a külső epidermis, mint a fásodott 

 rostokhoz képest kisebb mértékben összehúzódó lágy szövetek 

 hatása alatt a csavarodó kopács pillanatnyi legnagyobb görbülete 

 fokozódik, továbbá a görbületi tengely valamivel jobban meg- 

 közelíti a rostok irányát, mint akkor, ha az epidermist és a 

 parenchymát eltávolítjuk (24. kép A'). Az epidermis és a paren- 

 chyma a torzió lényegén mit sem változtatnak s éppen ez bizo- 

 nyítja legjobban, hogy a torzió főoka a „Hartschicht"-ban 

 keresendő. 



A kopács eredeti alakjában erősen kidomborodó, azaz a 

 görbületi tengelye a hüvely tengelyével esik egybe. Minthogy a 

 rostok e tengelyhez ferdén hajlanak, már eredetileg olyan ala- 

 kúak, a minőt az egyenes állapotból csak torzió útján vehetné- 

 nek fel. A rostoknak ezt az alakját a magvak növekedése okozza. 

 Ha a rostokkal párhuzamosan vágott lemez a kopács eredeti alak- 

 ját utánozza, a szemközti szélei éppen az említett okoknál fogva 

 nem párhuzamosak és így a lemez alakja is olyan, mintha torzió 

 útján jött volna létre. Szárítva a lemez és így a rostok is mind- 

 jobban megközelítik az egyenest, de nem az eredeti görbületi ten- 

 gelyben való hátrahajlással, hanem a már tárgyalt negatív torzió- 

 val. Zimmermann ezt a kiegyenesedést a külső epidermis 

 harántirányú összehúzódásának tulajdonítja, a mely nagyobb mint 

 a rostok hosszanti összehúzódása. Ez a feltevés nem helyes, 

 mert a külső epidermis és a parenchyma eltávolításával a ki- 

 egyenesedés ugyanúgy bekövetkezik. Hogy nem a külső epider- 

 mis harántirányú összehúzódása okozza ezt a jelenséget, még az 

 a tény is igazolja, miszerint ez a kiegyenesedés nem a lemez 

 kezdeti görbületi tengelye, hanem folytonosan változó görbületi 

 tengely szerint, tehát valóságos negatív torzióval megy végbe. 



A rostok kiegyenesedése azonban nem teljes, mert a gör- 

 bületi tengely, miként az előbbiek során már tárgyaltam, nem 

 jut a rostokkal párhuzamos helyzetbe. A parenchyma és a külső 

 epidermis a torziót fokozza s épp ezért a teljes kopácsból való 

 hosszanti lemez jobban kiegyenesedik, mint az, a mely csak a 

 rostokat tartalmazza. Azonban ez a szabály nem általános érvényű, 

 mert előfordul, hogy az utóbbi jobban kiegyenesedik, sőt kifelé 

 görbül, A lemeznek ez a kifelé való görbülése már nem a kopács 

 csavarodását okozó torzió eredménye, hanem eíiy másik törekvés- 

 ben rejlő sajátság, A rostoknak ez a viselkedése nemcsak az 



