284 TUZ80N J. 



nevek szerint, a C. camim X C. oleraceum-hoz már eléggé bonyo- 

 lódott névsor fűződik, a mit még bonyolódottabbá tesz az, hogy 

 ugyanahhoz a névhez a különböző szerzők más és más leírást 

 fűztek. így pl. a C. tartaricum (L.) Ali. alakot, A Ili o ni (FI. 

 Pedem. I, 151), Jaquin (FI. Austr. 1773, 1,56, t. 90), Wim- 

 mer (FI. v. Schles. 1844, 231), Reichenbach (FI. Germ. 

 Exc. 1830—32, 287; FI. Germ. XV, 75), Celakovszky 

 (Prodromus, 261), B o r b á s (Vasm. Növényföldr. és Flórája, 195), 

 Waisbecker (Természetrajzi Füz. 1891, 336.), Beck (FI. 

 von Meder Österr. II, 2, 1250), stb. mind más és más leírással 

 ismertetik, és pl. Reichenbach és Jacquin idézett rajzai 

 is egymástól igen lényeges sajá.tságokban térnek el. ^ E képek 

 ugyan kétségtelenül canum X okraceum hybrideket tüntetnek 

 fel, de nem azt az alakot, a melyet pl. A 1 1 i o n i vagy Beck 

 tartaricum név alatt leírnak, kiknek leírásai bizonyos tágabb 

 határok mellett canum-hsLbitiisú, fehéres-sárgás virágú alakot 

 állítanak elénk. Ez az alak az én megvizsgált példányaim között 

 igen ritka, s ennek megfelelően értékeltem az illető sajátságokat. 

 Beck ellenben leírja a C. tartaricum-ió\, hogy gyakori, a mi 

 az én megfigyeléseimmel tehát ellentétben áll. Egyezik azonban 

 a Beck eme megjegyzése az én adataimmal abban az esetben, 

 ha megfigyelései körébe azt a „tartaricum'' -ot is befoglalta, a 

 melyet pl. Jaquin lerajzolt. 



Ha a canum X oleraceum többi florisztikai leírásait is figye- 

 lembe vesszük és az egyes sajátságokat ezen az alapon érté- 

 kelni próbáljuk, úgy még bonyolultabb viszonyokra akadunk, és 

 habéiv soJcttanmef/erösítést találnak az előbbiekben leírt eredményeim^ 

 viszont ellentmondások is vannak. Ennek okát abban kell keres- 

 nünk, hogy az idézett florisztikai megfigyeléseknek sem feladata, 

 sem czélja nem volt az, hogy a sajátságoknak, mint önálló egy- 

 ségeknek értékét szabják meg. így ezirányú további követ- 

 keztetésekre nem is használhatók fel. 



Különösen pedig nem szabad figyelmen kívül hagynunk, 

 hogy a hybridek florisztikai leírásai éppen úgy készültek, mint 

 a fajokéi: vagyis bizonyos variáczió befoglalásával, a sajátsá- 

 gok bizonyos változásai is felvétettek azokba, pl. így : a szár 

 többé-kevésbbé leveles (Reichenbach, FI. Germ. 75), többé- 

 kevésbbé elágazó s a virágzatok egyenként állanak vagy többe- 

 sével hosszú vagy rövid ágakon (Celakovsky i. h.); levelek 

 épszélűek, vagy többé-kevésbbé mélyen bemetszettek (Beck, 

 i. h.), stb. Miután az anyanövények is variálnak, bizonyos hatá- 

 rok közt ingadozhatnak a hybridek sajátságai is, anélkül, hogy 

 ez, az illető sajátság domináló, vagy recessiv voltának megíté- 

 lésében fontossággal bírna ; ha azonban a leírás valamely hatá- 

 rozott hybridalak sajátságainak ingadozásait oly módon foglalja 



^ Az Icon. Taur. XIX. köt. 55. tábláján és a XX. köt. 100. tábláján 

 megadott képeket, sajnos nem ismerem. 



