264 



TUZBON J. 



schetzensis Simk. Math, Term.-tud. Közi. XV. 1873, 534), a me- 

 lyek megkülönböztetése nagyrészt a csésze alakja, szine és a 

 termet alapján történik. Nemkülönben több alakra tagolódik a 

 ssp. hirsuta is; ilyenek az A. falcata Griseb., A. erythrosepala 

 B i s s. stb. Az is kétségtelen továbbá, hogy — a mint már 

 H a n d e 1 - M a z e 1 1 i (i. h. 150 old.) is kifejti — az Alpesek s 

 a mi hegységeink A. recHrva-]a koránt sem azonos a keletről 

 leirt és exsiccáták-ban kiadott A. recurva-YSil, mely utóbbi a ssp. 

 hirsiita-hoz tartozik. Az egyes alakok eltérései azonban nagyrészt 

 oly alárendelteknek és bizonytalanoknak látszanak, hogy rend- 

 szertani értékükkel csakis kiterjedtebb vizsgálati anyag feldolgo- 

 zása által lehet tisztába jönni. 



2. kép. Nymphaea álba f. Moeszii. 1 : 1. 



Nymphaea álba L. f. Moeszii m. Alabastrum oUongum, 

 acummatum, sepalis migtiste albo marg'matis ; j^etala candida, 

 sepala usque 6 — 7 cm. longa, viridissima ; sej)ala et petala sub- 

 acuminata, frudu suhglohoso vei sjjhaeroideo. (Icon 2.) 



Habitat in paludosis Rétyi-Nyír, Coni. Háromszék, Hungáriáé 

 orientális. 



A ceteris formis descriptis Nympheae albae forma et magni- 

 tudine alabastri, petalorum et sepalorum, itemque colore petalo 

 riirn et sepalorum certe diliért. In pedunculis lacunas 4 vei haud 

 raro 5 inveni et exemplaria culta diutius ílorere et virere quam 

 aliquot alias Nympheae alhae formás observavi. 



