164 rucsKÓ M. : 



chyma és a belső epidermis találhatók a magház falában, a ros- 

 tok rétege és a magpárna még teljesen hiányzik. 



A külső epidermis vékonyfalú nyújtott vagy isodiametrikus 

 sokszögletes sejtekből áll, melyek jóval a virág kinyílása előtt 

 még a hossztengely irányában nyújtva, hosszanti sorokban rende- 

 ződtek s később új sejtfalak fellépése és a növekedés által az 

 ortho- és a gyengén plagiogonális terméseken harántirányban 

 nyujtottakká lesznek, a mely állapot körülbelül a kinyílás ide- 

 jében vagy nem sokkal ezután következik be. A harántirányú 

 sejtekre való feldarabolás nyomai még ekkor többnyire világo- 

 san láthatók, a vastagabbfalú anyasejtekben harántirányú véko- 

 nyabb, utólagosan képződött sejtfalak jilakjában. A hüvelyeken 

 a kezdetben hosszanti irányban nyújtott sejtek először isodiamet- 

 rikus szabálytalan sejtekké, majd a virág kinyílási idejére ferde 

 irányban nyujtottakká lesznek, de irányuknak a hüvely hossz- 

 tengelyéhez viszonyított ferdesége még ekkor kisebb, mint a már 

 kész hüvelyen (22. kép ; 24. kép J), csak később a növekedés 

 és megfelelő sejtosztódás révén lesz akkorává {24. kép G). 

 A magház alapi és csúcsi része felé, tehát a hol magvak már 

 nem képződnek, fokozatosan isodiametrikus, majd távolabb hosz- 

 szában nyújtott sejtekből álló sejtsorokba mennek át az epider- 

 mis sejtek s ez a nyujtottság különösen a bibe felé fokozódik 

 nagy mértékben. A median sík közelében mindkét varraton az 

 összes terméseken az epidermis sejtek eredeti hosszanti iránya 

 állandóan megmarad, épúgy mint a csúcsi és az alapi részen. 



A levegőnyílások fejlődése is már a virág kinyílása előtt 

 megkezdődik, még pedig legelőször a varratok közelében, mert 

 ott az epidermissejtek a legkisebb mértékű alakbeli módosulás- 

 nak vannak alávetve és hamarabb is állandósulnak ; az oldala- 

 kon csak a virág kinyílásakor kezdenek kialakulni a levegőnyí- 

 lások, mikor a varratmentiek már készen vannak. A szőrök és 

 emergeníiák a virág kinyílása idején részben már teljesen kifej- 

 lődtek [különösen a mirígyszőrök (22. kép s.?)] részben a fejlő- 

 désnek még csak a kezdeti fokán állanak. 



A magház parenchymája még a virág kinyílásakor is hossz- 

 irányban nyújtott sejtekből áll, a melyek később az osztódás és 

 a harántirányú növekedés folytán harántirányúakká. vagy csak 

 ettől kissé eltérőkké lesznek ; a varratok táján, valamint a bázi- 

 son és a csúcson mindvégig hosszirányú sorokban maradnak. 

 Sejtrétegeinek száma mindig kevesebb, mint a már kész termés- 

 ben. A parenchyma sejtrétegeinek számbeli gyarapodása belülről 

 történik a belső egy, esetleg két parenchyma-sejtréteg sejtjeinek 

 tangentiális osztódása révén (20. kép a; 21. kép o). A termés 

 parenchyniájának váladéktartó sejtjei már a magház parenchy- 

 májában jól kivehetők részben a bennük levő váladék, részben a 

 környező sejteket meghaladó nagyságuk miatt. A lysigen váladék- 

 tartók képződése rövid idővel a megtermékenyítés után kez- 

 dődik. 



