MAGYARORSZÁG NÉHÁNY NÖVÉNYÉRŐL É8 EZEK ROKONSÁGÁRÓL 269 



A Karsztvidék eme jellemző cserjéje jól megkülönböztet- 

 hető apróbb, többnyire 5-karélyú, mirigyes szőrű levelei s egyéb 

 sajátságai által, (1. Simonkai 1. h. 8—9. old.), de e mellett 

 átmenetesen csatlakozik a var. septentrionale-hez. 



Fuzine, Horvátország (Lengyel); Litoralis hungarica 

 (S a d 1 e r) ; Ostaria, Sladikovac, Velebit (B o r b á s) ; Prologh, 

 Dalmáczia (Maly); Ruszkabánya, Krassó-Szörény m. (Panchich.) 



Robinia pseudacacia L. f. cleistogama Tuzs. (Math. 

 Term.-tud. Ért. 1906, 756; Engler's Botan. Jahrb. 1907, 1.) 



Az Esztergom melletti két példánya ennek az érdekes 

 növénynek első közléseim óta már kétszer virított, valamint a 

 budapesti Tud. Egyetem botanikai kertjében is kétszeri virágzá- 

 zását figyelhettem meg az odatelepitett sarjaknak. 



A megfigyelések mindenben megerősítették az első közlések 

 helyességét, a melyekhez legfeljebb azt kell hozzáfűznöm, hogy 

 a teljesen kifejlett virágok valamivel nagyobb szirmokat is visel- 

 hetnek, úgy hogy az összegyűrt szirmok hossza elérheti a csésze 

 hosszának kétszeresét is. 



A magról nevelt példányok még nem virítottak; így a 

 forma állandósága eddigelé csupán a sarjakra volt kimutatható. 



Az első közléseim óta megjelent irodalmi adatok kapcsán 

 ki kell emelnem a következőket: a miket Harms^ a Clitoria-k 

 kleistogamiájára vonatkozólag leír, — valamint általában a Papili- 

 onatae^hez tartozó génuszokra vonatkozólag eddig leírt'^ esetei a 

 kleistogamiának sokban egyezők a Eohinia pseudacacia f. clei- 

 stogama-n tapasztalhatókkal, és különösen fontos az, hogy a Papi- 

 lionatae kleistogam virágai, a virág szerkezetéből kifolyólag, végül 

 felnyílnak s a visszagörbült bibe kiszabadul, illetőleg eleinte 

 egészen körülzárt helyzetéből olyan helyzetbe jut, hogy ez álla- 

 potában az idegen beporzás lehetőségére is lehetne gondolni. 

 Ekkor azonban a bibe a megtermékenytilhetés stádiumán már túl 

 van és vagy elhal, vagy pedig — ha megtermékenyült — mag- 

 honja terméssé való fejlődésnek indul. 



H a r m s^ a Clitoria s a többi Papilionatae kleistogamiáját 

 a Goebel-féle „habituelle kleistogamie^-hoz sorozza, a. Rohinia-ét 

 azonban nem, hanem az utóbbiról feltételezi, hogy talán patho- 

 logikus okai vannak. 



Az éveken át tett megfigyeléseim alatt sem az eredeti két 

 nagy fán, sem ezeknek a budapesti botanikai kertbe áttelepített, 

 sarjadzás útján keletkezett utódain semminemű jelét nem tapasz- 



1 H a r m s, H. Über Kleistogamie bei der Gatt. Clitoria, Ber. d. Deutsch. 

 Bot. Ges. 1907, 165. 



=* L. R i t z e r o w, H. Üb. Bau u. Befruchtung Kleistogamer Blüten, 

 Flóra, 1907. 186; Harms, H. über Kleistogamie bei d. Gatt. Argyrolobium. 

 Ber. d. Deutsch. Bot. Ges. 191)9, 95. 



"Harms, H. Über Kleistogamie bei der Gattung Argyrolobium , 

 Berichte d. Deutsch. Bot. Ges. XXVII. 1909, 95. 



