272 TUzaoN j. 



prope Oravicza Hungáriáé meridionalis a Wierzbicki lectum 

 vidi. A Madarasliegység völgyeiben gyakoriak a 



í. 2 virens m. {cum calycibus viridibus) alak társaságában, 

 külön helyeken vagy keveredve. Átmeneti alakok is vannak. 



Briquet^ monográfiájában maga a változat a O. speciosa 

 Mi 11. faj keretében, mint subsp. speciosa Briq. illetőleg var. 

 speciosa van felsorolva. Ez a fennálló nomenklatúra szabályok- 

 kal nem egyeztethető. Ezért helyesebb a Curtis-féle^ „versi- 

 color" fajnevet varietás rangra leszállitva használni. A Gale- 

 opsis-oknhk oly beosztása, a milyent Porsch'^ ismertetett, tvü- 

 ságosan ökológiai alapjainál fogva alig használható a rendszertan 

 czéljaiia. A Borbás-féle^ osztályozás, a túlzott felaprózástól 

 eltekintve, alapjában hasonló a Brique t-éhez. A fekete csé- 

 széjű alakot ő sem említi. Ellenben Wierzbicki a nemzeti 

 múzeum herbáriumában levő, Oraviczán 1835-ben gyűjtött pél- 

 dányhoz odajegyezte a „var. nigricans" elnevezést, de nem 

 ismertette tudtommal sehol. 



Asperula orientális B o i s s. et H o h e n. Diagn. ser. I. 

 3, 1843. 30. {A. azurea, Jaub. et Spach. Illustr. I. 1842—43, 

 151, t. 82.) 



1907 június havában szedtem Lengyel G. barátom tár- 

 saságában Izbég felett a kocsiút mentén, a hová kerti vagy 

 gazdasági magvakkal került, vagy esetleg valamelyik kertből 

 szökött ki. 



E szép, azúrkék virágú növény Ázsia nyugati részében, a 

 Kaukázustól Syria északi részéig honos. Európában mint behur- 

 czolt növénj't — Höck adatai szerint^ — Észak- Németor-^zág- 

 ban Neu-Ruppin mellett 1877-ben, Ruhlsdorf környékén 1901-ben 

 és Oderberg táján 1874-ben találták meg elvadulva. 



Knautia silvatica D u b y var. turóczensis B o r b. {Kn. 

 turóczensis B o r b. Pallas Lexikon XII. 1896, 80 ; Kn. silvatica 

 var, turóczensis Borb. A Kert, 1898, 48, — Szabó Ind. crit. 

 Engi. Jahrb. Beibl. 89, 1907, 24.). 



Hazai előfordulási adatok : Blatnicza, Turócz m. (Borb ás, 

 Jávorka); Beszkidek, Ung m. (Mágocsy); Nagy-Pietrosz, 

 Mármaros m. (Filarszky); Madarashegy, Bars m. (Tuzson, 

 Moesz); Popovahegy, Szepes és Gömör m. közt (Kitaibel). 

 E növény rendszertani helyzetét Szabó (i. h. 24. old.) 

 még fel nem derítettnek jelzi. Borb ás leírása (Rev. Knau- 

 tiarum in Del. Sem. hort. bot. Kolozsvár. 1904) a Tlsta-Blatni- 

 czán (Turócz m.) előforduló növényre vonatkozik és csakis ez 



' Briquet, J. Moiiogr. du Génre Galeopsis, 1893, 283. 



* Curtis, FI. Lond. II, tab. 38. (1777—1787.) 



* P r s c h, 0. Die Österr, Galeopsisarten, 1903, 91. 



^ B r b á s. V. A hazai vajfüvekröl (De Galeopsibus Hungáriáé), 

 Természetrajzi Füz. XVII. 1894. 61. 



^ Höck, Ankömmlinge i. d. Pflanzenvvelt Mitteleuropas, Beihefte 

 z. Bot. Ctribl. X. 1901, 300 ; XVII. 2. 1905, 92. 



