A PAPILIONATAE TERMESFALA 



185 



II. Zárva maradó tüsző. 



Az elválási szövet mindkét varraton hiányzik. A vizsgált 

 génuszok mind orthogonalisak. Az exo- és a mesocarpium haránt-, 

 az endocarpium hosszanti sorokba rendezett sejtekből áll. Két 

 alcsoportot különböztetek meg, ú. m. egymagvú és izekre töre- 

 dező zárt terméseket. 



a) Egymagvú zárt termések. 



Egyetlen képviselője az A^novpha (9. kép), mely egyike a 

 legélesebben jellemezhető génuszoknak. Több olyan sajátsága 



10 ábra. Paiagonium muricatum J a c q. Transversal sík szerinti hosszmet- 

 szet az Ízület tájáról. 



a, külső epidermis; p, mesocarpium; r, rostréteg; b, belső epidermis; e, a transversal 

 izesülés elválási szövete; d, diafragma; k, sklereidák. 



van, a mi más génuszokon nem fordul elő. A külső epidermis 

 a collenchyma-típus szerint erősen vastagodott, sejtjei között van- 

 nak olyanok, a melyek egy-egy prizmatikus calciumoxalát-kris- 

 tályt tartalmaznak (<?) ; az ilyen sejtek külső fala eltérően a 

 többitől, vékony maradt. A kristály az epidermis- sejt belső falá- 

 nak asztalszerűen kiemelkedő részén fekszik (c) és a sejtüreget 

 majdnem teljesen kitölti. Az epidermis külső fala sima kutikulá- 

 val bír. A termésfal legnagyobb részét a váladéktól teljesen 

 elöntött parenchyma foglalja el, mel,ynek különösen a külső rétegei 

 gödörkésen vastagodott falúak. A középső rétegek sejtjei talán a belső 

 váladékban gazdagabb rész nyomása folytán teljesen deformálód- 

 tak {a). E deformált rész feletti parenchymában gömb- vagy 



