91 



Detta markes ocksa latteligen pa de fullstandiga uppgifter 

 om vaxternas torekomst pa deniia o, som finnas i den Flora 

 ofver Lanet, lian nu leiiinat oss. Deremot ar det niistan att 

 antaga, att underrattelserna om vegetationeii i atskilliga delar 

 at" Calmar Ian — med undantag at" Calmar och Westervik, 

 pa hvilket sednaro stiilie den skarps>nte mag. Scheutz gjort 

 sa talrika och intressanta fynd — skola taifva noggrannare 

 undersokning; ty vaxtlokaler fiin de medlersta delarne af 

 denna kangstrackta kustprovins iiro afven bar ratt sparsamma. 

 — Afven detta arbete iir uppstalldt after den Liniieanska 

 methoden, nonienklaturen foga afvikande fran den i Hartmans 

 Flora vedertagna, samt diagnoserna behofligt utforliga och 

 sieUstadio;a. Stilen synes os.s nog stor, hvarigenom boken 

 blitVit alltflu- voknninos och dyr. — Bland artbestiimningar 

 anmiirka vi toljande: Salicoriria biennis antages som art och 

 pastas vara verkeligen 2-arig. Verbascmn semiviyrum tor- 

 klaras vara en kollektiv benamning och innefatta a) V. niyro- 

 Thapsus: tatullig med gyttrade blonmif)r, nagot stin-re iin V. 

 Thapsi. b) V. mgro-Thapsifurin.e: blad alliga, nedlcipande, 

 de nedre langt skaftade; blomgyttringarne tata; alia stran- 

 garno violettludna med likastora knappar. c) Thapf<o-iii<j- 

 rnm = V. collinum Schrad : bladen ilggr. elliptiska, randnag- 

 gade, nedlopaiide, smaulliga, de nedre skaftade, de ofre spet- 

 sade mot bascn; blomgyttringarne glesa, alia strangarne vio- 

 lettludna med likastora knappar. — SI. Ritinrd\ som bearbe- 

 tats af Stud. Ekstrand, foreter iitskilliga nyheter. Sa han- 

 ftires K dlvaricatus Fr. till R. obtusifolius sasom p' R. Friesii 

 Gren. & Godr. Sasom egna uppstallas fiiljande »7?. geutilis 

 Lonnr (L. fjracilis in litt.) fOscylapathum) (?): Hyllebladen 

 starkt adriga, breda, ovalt-lijei'tlika, med kort, trubbig spets, 

 i kanten bugtigt tandade; tanderna mycket korta. De ofre 

 ortbladen aflanga, de nedre lansettlika, alia spetsiga, i kanten 

 ofta vagiga. Stjelken :?— 6 fot hog med talrika, uppratt- 

 utstaende, slaka och langt utdragna grenar ocli rikblommiga, 

 tattsittande kransar, en del forsedda med stodjcblad. De slaka 

 grenarna dalira vid min.sta beroring^. — wSynes sta narmast R. 

 pratenxis Koch, och torde mojligen vara liybrid af R. obtusi- 

 folius och R. crispu.';. Till R. obtusifolius narmar den sig ge- 

 iinm sin iiggrundt pyramidalLska vippa, sina langt utdragna, n. 

 utstaende grenar och sina tandade hylleblad; till R. crispus 

 genom de tiitt sittande blomkransarna, de breda, hjertlika, 

 kort.spetsade hyllebladen och sina aflanga, spetsiga, ofta va- 

 giga blad.); — '»R. Areschougii (Cel. Prof. Ups.) i Ups. Stud. 

 Corps herb. Hyllebladen tjocka, upphiijdt adriga, ^ njurlika, 

 tvart sammandragna till en kort spets, .'^tundom smatandade, 

 ett eller alia med ett aggrundt gryn. Alia ortbladen jenma 

 ovalt-afianga med Ivjir eiler snedt hjertlik bas. Stjelken 8 — 4 

 fot hog, for ofrigt som R. domesticus. Denna form utmarker 



