55 



deles utmarkande slagtena Casuarina, Eucalyptus, Acacia, 

 Brownea, Boronia, Helichrysum, Melaleuca &c., sanit alia 

 Australiska Leguminosa;. I Australien finnas manga indiska 

 former, men i Indien ingeii Australisk; pa Tasmanien och 

 i Victoria torekomma manga arktiska och antarktiska slagten 

 och till och med arter, men de sednare landerna ha fatt in- 

 tet fran de torra. 



Det maste sasom orsak hartill hafva forsiggatt stora 

 forandringar i jordens klimat och kont'iguration. 



Det ar bekant, att tropiska former utbreda sig till kalla 

 regioner eller tempererade till tropiska, som aro fuktiga och 

 med ett jemnt klimat langre an i torra och med ytterliga 

 temperaturer. Sa se vi tradartade ormbunkar, Myrtaceae &c. ga 

 anda ned mot Eldslandet, tropiska former af Lager, Fikon, 

 Bambu och manga andra genera stiga upp pa de fuktiga extra- 

 tropiska bergen i Ostra Bengalen och Sikkim anda till 9000 

 fots hojd, samt tempererade genera och ej sallan species af 

 Quercus, Salix, Rosa, Pin us, Prunus, Camellia, Rubus, Kad- 

 sura, Fragaria, ^Esculus &c. &c. nedstiga anda till hafsytan 

 vid 25 '* lat. I ett tropiskt klimat utstrackes genom dessa 

 omstandigheter arternas utbredning ofta till 5000 fots hojd 

 eller nedga de lika djupt, hvilket motsvarar 15 ^ Fahr. af 

 isothermens latitud. 



III. De sakraste bevis for foranderligheten hos vaxtfor- 

 merna och de mest antagliga forklaringsgrunder for de egen- 

 domligheter, som visa sig i de narvarande vaxt^pernas eller ar- 

 ternas utbredning, deras inbordes likheter, analogier eller olik- 

 heter, finner man dock genom att fasta uppmarksamheten vid 

 vaxternas historiska upptradande pa jordens yta. 



Den tidigaste Flora, hvaraf vi vetenskapligt ega nagon 

 kannedom, ar den i kolfoi'mationen. Visserligen upptradde 

 vaxter i en tidigare period, men dessa afvika ej i nagot vig- 

 tist hanseende fran dem, som bar funnos. Der existerade: 

 1) Filices, hufvudsakligen lika med nutidens representanter 

 och manga horande till samma genera; 2) Lycopodiacea, li- 

 kaledes likartade med nu betintliga, ehuru mera utvecklade till 

 stammen och troligen af skiljaktiga genera, men i fruktifikatift 

 och anatomiskt hanseende med dem identiska. 3) Coniferae; 

 af dem har man dock ej funnit nagra kottar, vedens bygg- 

 nad ar lika med den hos vara arter. 4) Cycadeas. — Hvad 

 Calamites, Calamodendron, Halonia, Anabathra &c. betriiffar, 

 sa kaniier man af den ej nagon fruktifikation; de synas dock 

 beslagtade med Lycopodiacea'. 



Den periaiska Floran ar till storsta delen skiljaktig fran 

 kolformationens, men manga af dess genera aro desamma. 

 Ofverviigande aro Gymnosperma Dikotyledoner, sardeles Cy- 

 cadese och en myckenhet af tradormbunkar. 



