135 



Hvad den forra angar sa har visserligen Lesquereux 

 ar 1845 i Mem. de la Soc. de Neuchatel III beskrifvit en ny 

 Hypiiuin-m'i under naran af H. Vaucheri, men hvilken likval 

 icke lior till Enrhynclda, utan till Drepcuiia och narmast H. 

 cupressiforme, fran hvilken denna nya art knappt ar skiljd, 

 ehuru anmiirkas bor att dess frukt annu ar okand. Diagno- 

 sen sid. 48 later som foljer: nCaulihas erectis parce ramosid, 

 filcut fasdculatis. Kamif elongutis siniplicibva. Foliis distichu 

 andnatis, lanceolatu acatis, via apice serratis, evidenter hiner- 

 viis. \erri,s hrerihns. Fruciv iynoto.-» Redan denna beskrif- 

 ning visar tydligen att den i Bot. Not. omformalda ar nagot 

 belt annat. Schimper sager afven i sin Synopsis (redan 

 18601) sid. 698 om den akta H. (Drepaniuni) Vaiicheri Lesqu.: 

 y^Ex ert'ore vix excusando Hypnum hoe a cl. Lesquereux 

 primuin H. Vauclieri vocatum synuiiyraain cum Eurhynch. 

 Vaucheri Lesqu. in Bryol. Quxo'^.citavinius; erroi' qnem etiavi 

 in Synopsi hac commisi tandem delendus est.n Vi finna sa- 

 liinda att vetenskapen ar begafvad med ej raindre an tvdyine 

 fran hvarandra viil skiljda H. Vaucheri, af hvilka den ena, 

 som ar af yngre dato, maste omdopas. Orsaken till namn- 

 forandringen ar nemligen den, att flertalet af de i Bryol. eur. 

 uppstallda nya s. k. slagten, utbrutna ur Hypjinnn, ej kunna 

 anses for annat an naturliga afdelningar af detta stora genus, 

 som bland bladmossorna intager samma breda plats som Aya- 

 ricus bland hattsvamparne. Denna yngre Eurhynchium Vau- 

 chen har jag derfor omdopt till H. (Eurh.) tenuinerce. Men 

 da denna vackra art, af hvilken jag likval icke sett skandi- 

 naviska exemplar, ingenstades ar i afseende pa synonymerna 

 utredd, anhalles har om plats for en dylik nodvandig belysning: 



Hypnum (Eurhynchium) tenuinerce Lindh. Mss. 1862. 



Syn. H. Vaucheri (nee Lesqu.) tiahenli. Deutschl. Kryptog. 

 Fl. II, P. Ill, p. 294 (1848)! Sprue, in Ann. and Mag. of 

 nat. Hist. II. Ser., Ill, p. 283 (1849). C. Midi Synops. II, 

 p. 372 (1851). 



Eurhipichium Vaucheri Br. et Sch. Bryol. eur. fasc. 



LVIl— LXl, Monogr. p. 15, tab. XII (1854). Sch imp. Co- 



roll. p. 120 (1855) et Synops. p. 556 (cfr. p. 698 obs. //. 



Vaucheri Lesqu.!) 1860. Heufl. in Verh. d. zool.-bot. Ges. 



in Wien, 1860, p. 423 (excl. synon.). 



Denna arts bladvafnad ar ganska olik den hos H. n-as- 

 sinerce, dess narmaste slagting, hvilken i alio styfvare och 

 fastare byggda art, liksom ock N. niurale, jag erh^llit 

 fran Th. Jensen, som funnit dem pa Bornholm. Exempla- 

 ren hade till paskrift: Hypnum rutabulum determ. C. Mull! 



I afseende pa Eucladium verticillatum torde fciljande an- 

 niarkningar fa meddelas. 



Pa ofvan anforda stalle sid. 75 sages att exemplar fran 



