141 



vexling emellan botanistenui, der de icke blott kunde med- 

 dela livarandra sina ron ocli upptackter, utan jifven begara 

 iipplysningar af livarandra. 



M. aquatica L. Fodret roi't'orniigt, taradt, lued langa, 

 sylformiga tander, styfharigt, vanl. ined glatta tiinder, eller 

 alldeles glatt. 



1. Capitatd: blomkransarne forenade i ett liutVud i stjel- 

 kens topp; bladen langre skaftade. — ft litoralis Hn. glatt, 

 blomskaft strafva, bladen sma, nagot kottiga, grundt nagg- 



sagade. 



2. Subspicata Fr. Aresch. Skarmbladen uppat aftagande 

 i storlek, sa att de (itVersta knappast aro langre an kran- 

 sarne, vanl. tillbakabojda; oftast ett litet bladpar ofverst; 

 bladskat'ten korta. — ft villosa Hn (M. sativa L. lanata Sen- 

 der): ofverallt tiitt hvitluden, afven bladens ofre yta; blom- 

 kransarne axforniigt sammantrangda, med skarm som foreg. 

 Denna pa Oland och KuUaberg (enl. Prof. Andersson, Bot. 

 Not. 1851, p. 149) samt vid TroUeberg nara Lund tagna form, 

 synes mig ingalunda tillhora M. Sativa (sasom Sonder i Flora 

 Kamb. och Prof. And. anf. st. vilja), utan utgora en, med 

 M. arv. — agrestis Sole, fullkomligt analog form af M. aqua- 

 tica subspicata. Fodrets harighet (som hos Menthse aqua- 

 tics alltid iir storst vid basen, men hos M. sativae pa tan- 

 derna) samt fodertandernas form synes visa detta. Pa Kul- 

 laberg bar jag sjelf ej lyckats tinna denna form, men de ex. 

 derifran, som jag 1855 sag i Kongl. Vet. xVkad. Herbarium, 

 ofverensstamma fullkomligt med dem jag tagit vid Lund. 



3. Verticilkdu: Skarmen n. sa stora som stjelkbladen, 

 mycket langre an de fa, glesa och skaftade blomkransarne, 

 ofvanfor hvilka flera blad aro utvecklade. — Denna form ar, 

 liksom de ofriga, pa torra stallen mycket harig och foga luk- 

 tande; men vid aar, der den ofta blifver 2 fot hog och vaxer langt 

 at i vattnet, blir den, utom de n. alltid styfliariga blomskaf- 

 ten, glatt och starkt luktande, med styfva, pergamentlika blad. 



M, coinosa. Fodret klocklikt rorformigt, icke faradt, vid 

 basen glatt, med lancettlikt triangelformiga, spetsiga, oftast 

 nllhariga tander; stjelken slutar alltid med en mer eller min- 

 dre utvecklad bladtofs. 



1. Satira (M. sativa L.? Fr. Nov. ed. 2!): Alia bladen 

 skaftade, eggrundt elliptiska med smal bas, foga aftagande i 

 storlek, sa att skarmbladen aro mycket langre an de fa, gles- 

 blommiga och atskilda blomkransarne. - Denna form, som 

 jag tagit flerestades i Skane och i Elekinge .vid Agdatorp och 

 Klasinetorp pa akrar, forblandas allmant med M. aqu. verti- 

 cillata och till denna sednare hora med visshet flera afloka- 

 lerna for M. Agardh. Hn. Beskrifningen hos Hartman visar 

 dessutom tydligen, att der afses en verticillatform af M. aqua- 

 tica, ty den akta M. sativa Fr. ar »alltf6r nara slagt» med 



