ADATOK A DÉLOROSZ PUSZTÁK ÖSSZEHASONLÍTÓ FLÓRÁJÁHOZ 193 



ribus. Icon 6. Légi in areua humida insulae Potenikin prope 

 Cherson Kossiae meridionali-occidentalis. 



A R. silvestris számos alakja közül a becőnek a kocscány- 

 hüz való viszonya kapcsán legközelebb állónak látszik a R. 

 Reichenbachií Knaf alakhoz; a chersoni növény becője azon- 

 ban legfeljebb fél akkora, mint a kocsány és a levelei keske- 

 nyebb szeletűek. 



Statice sareptana Becker f. 1. Iiirta m. {Statice sarep- 

 tana Becker in Bull. Soc. Xat. Mosc. XXXI. 1858. 12 ; 

 St. tomentella Boiss. in DC. Prodr. XII. 1848. 645.; St. intcr- 

 media C z e r n. St. Gmelini X St. latifolia in S c h m a 1 h. FI. ü. 

 1897. 191.). Foliis et caulibus jnlis brevibus obtectis. 



Habitat: í^arepta ! (Becker); in stepibus Tauricis (Tu- 

 zson) et teste S eh m alli au s e n (FI. U. 1897. 191.) Gub. 

 Podolia et Saratow et in terra cosaccorum Rossiae. 



f. 2. glabra Paczoski in herb. {St. Gmelini W i 1 1 d. C, 

 parviflora Schmalh. FI. II. 1897. 191.) Foliis et caulibus gla- 

 berrimis. 



Habitilt : prope Jekaterinoslaw Ross. mer. 



Az aszkania-novai sztepen mind Paczoski kollega úrnak, 

 mind pedig nekem feltűnt ez a Statice, amelyet eleinte nem 

 ismertünk fel, csakhamar azonban közölte velem levélben Pa- 

 czoski úr, hogy az nem más, mint a St. sareptana Becker. 

 Ezzel a most kiderült termőhellyel és a St. sareptana sziszte- 

 matikai értékével behatóan foglalkozik Paczoski abban az 

 ismertetésében, amelyet nem régen orosz nyelven a mi együttes 

 kiránduhisunkról irt.^ Ebben Paczoski arra az eredményre 

 jut, hogy a St. sareptana önálló faj és az a feltevés tehát, hogy 

 a St. Gmelini Willd. és a St. latifolia S m. faj hibridje 

 volna, téves. 



Nekem első sorban feltűnt az. hogy a teljesen sótlan, 

 feketeföldű aszkania-novai szte|)en elszórtan mindenfelé megvolt. 

 Összehasonlító morfológiai vizsgálataim megerősítik Paczoski 

 fenti megállapítását. 



Az Oroszországból kért összehasonlító anyagért a szent- 

 pétervári botanikuskert igazgatóságának és Paczoski úrnak 

 tartozom köszönettel. A küldött példányok között volt a Jekate- 

 rinoslav környékéről származó, fennebb ismertetett kopasz alak 

 is : a f . glabra Paczoski. 



Terbascum banaticnm Schrad. Monogr. Verb. H. 1823, 

 172, íig. 39. {V. sinuatum b. banaticum R o c h. in litt. Rchb. 

 Ic. XX. 1892, 16, tab. 37; V. banaticum Roch. Plaut. Ban. 

 rar. 1828, fig. 38; V. austriacum S eh ott var. oblongifolium 

 Andrae, Bot. Ztg. XHI. 1855. 738.) 



A y. banaticum egy egyforma alakú, — fehérmolyhú porzós, 



'Paczoski, J., Excursion bot. á Ascania-Nova et á Sivache, 

 Soc. d. naturalistes et des amis de la nature en Crimée. Bull. T. 11. 1912. 



