ADATOK A DÉLOROSZ PUSZTÁK ÖSSZEHASONLÍTÓ FLÓRÁJÁHOZ 201 



A molyhosság, amely az A. cartüaginea- nak fő ismertető 

 jele az A. iitarmica-Níxl szemben, nála nem kizárólagos és hatá- 

 rozott sajátság, mert az A. ptarmica levelei ugyan kopaszak, 

 azonban a virágzati ágai, involiicrunia és maguk a legfelső leve- 

 lek is molyhosak. Ennek következtében a faji elválasztás nem 

 indokolt. Süt a fennforgó icülonbség meg ahhoz sem elegendő, 

 hogy alfajnak tekinthessük az A. cartilaginea t, különösen pedig 

 azért nem, m^rt keverten fordul elő az euptarmica-\'aX és igy 

 növénygeografiai okok sem teszik indokolttá a nagyobb mérvű 

 elkülönítést. Heimerl megkülönböztetése szerint (i. h 63. old.) 

 a Potemkin-sziget növénye a f. angustifolia-nak felel meg, 

 levelei átlag 5 — 6 mm szélesek. 



Senecio borysthenicus Andrz ex DC. Prodr. VI. 1837. 351. 



Enderaikns növénye a Dnjepr környékének Kievtől débre. 

 Megtaláltam i'igy a Potemkin-sziget nedves homokján, mint a 

 golajaprisztani futóhomokos pusztán. Legközelebbi rokona a 

 8. praealtus Bért., S. eriieifolms L. és S. tenuifolius Jacq., 

 melyek közül a két utóbbi nálunk is honos, Oroszországban 

 pedig a iS'. erucifoliiis elterjedt növény. Ledebour (FI. Ross. 

 11. 184-4 — 46. 634.) a S. praealtus fajhoz csatolta, mint p bory- 

 sthenicust. amely faj alatt azonban, amint Fedtschenko és 

 Flerovv (Flóra, 1910. 992.) megjegyzi a, S. erucifolius értendő, 

 és így Ledebour a. S. horysthenicus-t valószínűleg csak DC. 

 (Prodr. VL 1837. 351. old.) felfogását követve, sorozta a S. 

 praealtushoz. Kutatva a S. borysthenicus rendszertani értékét és 

 fejlődéstörténeti jelentőségét, azt találom, hogy leveleinek szálas 

 szárnyaival (6. kép) a >S'. tenuifolius hoz nagyon hasonlít, míg 

 azonban ezt az átmeneti alakok a S. erucifolius-hoz kapcsolják, 

 addig a S. lorystheiiicus — úgy látszik — a Pirenei-félsziget 

 S. praeal.tus-k]\OL kapcsolódik. Ha valóban igy van, akkor két 

 közelről rokon alak egymástól való növénygeográöai elszakadá- 

 sának igen érdekes esetével állunk szemben. Hogy az említett 

 négy „faj" tekinthető-e valóban külön fajnak, vagy talán 8. 

 erucifolius név alatt egy faj keretébe volnának foglalandók, azt 

 a fentiekkel nem akarom érinteni. 



Serratula xeranthenioides M. Bieb. 



Nem igen gyakori, de jellemző növénye a délorosz szte- 

 peknek, amelyet a tauri száraz sztepen is csak itt-ott szedtem. 

 Két alakja különböztethető meg : 



f. 1. iiHegerriina in. [Serratula xeranthemoicles M. Bieb. 

 FI. Taur. Cauc. II. 1808. 2G5.) Pilis articulatis plus minus hir- 

 sutis, foliis summis lineiribus, integerrimis. 



Habitat in Rossia meridionali. Exempla vidi prope Odes- 

 sam lecta. 



f. 2. tauri ca m. Pilis articulatis dense obtecta, foliis etiam 

 summis pinnatipartitis. 



Habitat in stepibus Tauricis prope Ascania-Nova. 



Centaurea diffusa Lam. Dict. I. p. b75. 



