ADATOK A DÉLOROSZ PUSZTÁK ÖSSZEHASONLÍTÓ FLÓRÁJÁHOZ 189 



giné denticulis minimis. Varietati caesio (P r e s 1.) B o 1 1 e similis^ 

 sed ab eo aristis hrevioribus, spicis praecijme in parte inferiore 

 interriipiis et foliis tenuioribus certe differt. Icon 2. 



Habitat in stepibus siccis tauricis. 



A Triticum repens-nek nálunk honos alakjaitól, valamint 

 általában azoktól, amelyek az irodalomból és a rendelkezésemre 

 álló herbáriumi anyagból megállapíthatók voltak, eléggé lénye- 

 gesen elütő. A fennebb említett var. caesiiim-on kívül, szálkás 

 tokiászai és p^-lyvái némileg a var. aristatum Döll. alakra 

 emlékeztetnek, de a fent elősorolt, más sajátságaiban ettől hatá- 

 rozottan elüt. A Tr. i?itermediiün-hoz szintén fűzik növényünket 

 vonatkozások. Egyes lelőhelyeken éppen oly molyhos levél- 

 hüvelyü intermedium-ok akadnak, mint amilyen a {. ponticum-é, 

 így pl. ^var. subglaucutn Borb" kisrerennei példányain láttam 

 ezt, azonban kalásza és kalászkái sokkal kisebbek és arista- 

 nélküliek. A fejlett orista egyáltalán jól megkülönböztethetővé 

 teszi a f ponticum-ot. 



Triticum ramosum Trin. in Led eb. FI. Alt. I. 114; 

 Led eb. Icon. FI. Ross. III. 1831. 



Egyike a Tauri-Pnszták keleti növényfajainak, mely az 

 Agropyrum-szekciÓYiil rokon, de szálas pelyvái révén külön 

 szekcióbsi {Anisopyrum Ledeb.) tartozik (1. kép). A Tauri-Pusz- 

 tákról csak újabban ismeretes (1. Paczoski, J. Zam. Flór. 

 Dnjepr. uj. Tanr. (íub. 1912, 29. old.). Schmalhausen mü- 

 vében (FI. Szredn. Juzsn. Ross. 1897) csak keletről : Sara- 

 tov, Orenburg, Asztrachan, Kirgiz- Sztepek, Kaspi Tenger környéke, 

 Dzsungária és Altai-Szibiria területéről van említve. Az aszkania- 

 novai sztepen, mezei utak mentén és a laposok szélén is bőven 

 megvan. A Ledebou r-féle diagnózis oly irányban egészítendő 

 ki, hogy fúzérkéi 3 — 5 virágiíak ; levele a feiső oldalon hamvas- 

 szürkés, ritkásan álló szőrökkel, az alsó levélhüvelyek is hasonlóan 

 szőrösek ; tokiászai fénylők. 



Scirpus holoschoenus Lk. var. Linnad (Rchb.) m. f. 

 pedímculatus m. {Se. holoschoenus L. 'x. typicus Fiori FI. anal. 

 d'ltal. 1908. 119.; Se. holoschoenus h. a., vulgáris Koch Syn. IL 

 1845. 857) Inflorescentiis pluribus pedunculatis. Légi in insula 

 Potemkin prope Cherson Rossiae meridionali-occideiitalis. 



A Se. holoschoenuswük két varierását különböztetem meg: 



var. 1. Linnaei (Rchb.) m. [Holoschoenus Linnaei Rchb. 

 FI. Germ. exc. 1830. 76; Ic. FI. Germ. VEI. 1846 45. tab. 

 318), amelynek egyik formája a fenti f. 1. pedímculatus m., 

 másika pedig a f. '2. romanus (L.) iii. [Se. romaniis L. Spec. 

 Pl. 1753. 49) és 



var. 2. australis (L.) ni. {Se. australis L. Syst. 13. 1774. 

 85), amelynek egyik formája a f. 3. exserrens (Rchb.) ni. (H. 

 exserrens Rchb. FI Germ. exc. 1830. 76) és f. 4. filiformis 

 (Rchb.) m. {H. filiformis Rchb. FI. Germ. exc. 1830. 76). 

 Ezek közül a Dnjeprfolyó parti és szigeti formációjában a f. 



