182 TUZSON J. 



tem a súlyt, hogy a délorosz pusztákon közel egyenlő időpont- 

 ban, még pedig június elejétől július közepéig virító flórának 

 azokat a fajait gyűjtsem, amelyek tömegesebb megjelenésükkel, 

 vagy más okokból jellemzők. Ezek közül azokról, amelyeknek 

 tanulmányozásával elkészültem, a rendszertani megállapításokon 

 kívül közlöm azt is, hogy milyen formációnak a tagjai és hogy 

 mi a növénygeografiai jelentőségük. 



Általában a Tauri-Puszták növényzete az oroszországi pusz- 

 ták közül egyike a legérdekesebbeknek ; a magyar pusztákra való 

 tekintettel pedig egyike a legfontosabbaknak. Érdekessé teszi az 

 északabbra és keletebbre fekvő orosz pusztákkal szemben az a 

 körülmény, hogy területén egymás mellett : litorális-, igazi sztep- 

 lakó-, futóhomoki , halofita-. folyamparti stb. növényszövetkezetek 

 változatos fajai helyezkednek el. Reánk nézve pedig az által 

 válik fontossá ez a terület, hogy a Dunai Flóra-Kerület keleti 

 határától számítva, kelet felé a legközelebbi olyan terület, amelyet 

 már a keleti puszták számos jellemző növényfaja népesít be.^ 



A foljamparti és s/>igeti homok formációja. Cherson várostól 

 délre az igen lassan folyó, majdnem állóvízű Dnjepr folyamnak 

 több szigete van. Ezek homokzáronyok, amelyeket a folyó homokos 

 partján levőkkel egyező ligetek borítanak ; tisztás részeiken pedig 

 feltűnően dús, nagyranövő füvekből álló rétek terülnek el. A part 

 mellett, a sekélyvizű öblökben a nálunk is közönséges Potamogeton 

 perfoliatus, Sagittaria sagittaefolia, Butomus umhellatus, Phragmi- 

 tes communis van meg, azonban a mediterránra emlékeztetve kö- 

 zéjük vegyül a Vallisneria spirális is. A partot Salix amygdalina- 

 cserjék szegélyezik, helyenként pedig a Populus álba, P. tre- 

 mula, P. nigra és főleg Salix álba fákból álló ligetek dús lom- 

 bozata emelkedett a part fölé. A sziget és a partvidék képét 

 ezek a ligetek szabják meg, amelyek összetételükben is egyezők 

 a mi dunai szigeteink ligeteivel. A tisztások flórája a nyirkos 

 homokot kedv-elő fajokból áll. A nagy termetű. Artemisia proeera, 

 Senecio borysthenicus, Cirsium incanum, Thalictrum flavum, 

 Glycyrrhiza echinata, Veronica longi fólia, Achillea ptarmica kö- 

 zött helyenként kékes hamvasságával, az orosz puszták jellemző 

 homoki fűze, a Salix acutifolia tűnik fel. A sűrűbe a Vicia jjicta 

 hosszúra nyúló, felig kúszó egyedei vegyülnek. A szabadabb ho- 

 mokon Panicum italicum, Cyperus hamulosus, Scirpus holoschoe- 

 nus, Rumex acetosella, Polygonum Bellardi, Alyssum tortuosum, 

 Sisymbrium pannonicum, Roripa silvestris, Melandrium album, 

 Herniaria hirsuta, Astragahis virgatus, Oratiola officinalis^ Ve- 

 ronica anagallis, Oenothera biennis^ feltűnően hosszúra nőtt Plan- 

 tago arenaria, Achillea Oerberi, Centaurea arenaria, Inula bri- 

 tannica alkotnak szövetkezetet. 



1 „Kelet" alatt értem a Prut folyó hosszúsági körétől (27) kelet felé 

 — és „nyugat" alatt az ettől nyugatra eső területeket. így értelmezendők a 

 keleti és nyugati növényalakok is. 



