SZAKOSZTÁLYI ÜGYEK 179 



5. Schilberszky Károly: „A Schizophyllum com- 

 mune elterjedési viszonyairól'- címen előleges jelentéskópen közli, hogy 

 ez a gomba a legkülönbözőbb lombosíák törzsein és ágain fordul elő, külö- 

 nösen pedig hársfákon. Nálunk is közönséges és nem élősködő (saprophyta) 

 gomba. Dél-Franciaországban azonban állítólagos élösködésével a szeder- 

 fákat károsítja, Észak-Olaszországban pedig a narancsfákat. F G é g u e n 

 újabban a szelídgesztenye károsítója gyanánt tekinti (Bull. Soc. Mycol. de 

 Francé XVII. 283). Ha ez adatok bebizonyosodnak, akkor ez a gomba 

 hemiparazita gyanánt ítélendő meg. Eddigi histopathológiai és élő ágakon 

 (Tilia, Robinia) spórákkal tett mesterséges fertőzési kísérletei a saprophy- 

 tismust igazolják; a föntebb említett fákra (Morus, Citrus, Castanea) vonat- 

 kozó fertőzési kí.sérletek folyamatban vannak. Bemutatja e gomba termő- 

 testeit akácfán, diófán, alraafán és bálványfán. 



Tuzson Jánoa hozzászólásában kifejti, hogy régebben behatóan 

 foglalkozott a Schizophyllum commune gombával és fertőzési 

 kísérleteket is végzett vele a Selmecbányái botanikus kertben A i 1 a n t h u s 

 glandulosán. Az eredmények „Adatok egyes növénykórt okozó gomba- 

 fajok ismeretéhez" cím alatt jelentek meg az Erdészeti Lapokban (1904. 

 XI. füzet). Vizsgálata eredményei szerint — melyek részleteire most már 

 pontosan nem emlékszik — kétségtelen, hogy e gomba myceliumával sike- 

 resen lehet egészséges fákat inficiálni és így ez a többnyire csak elhaló 

 fákon, sebhelyeken stb. élő saprophyta gomba felléphet parazita módjára is, 

 amit különben éppen Ailanthus glandulosán gyakran lehet tapasztalni. 



Mágocsy-Dietz Sándor szintén mint parazitagombát figyelte 

 meg a Schizophyllumot. 



6. Györffy István ,Az Anemone nemorosa virágteratológiája" 

 címén (bemutatja Schilberszky Károly) ismertet egy rendellenes 

 jelenséget, midőn a nevezett növény virágja alatt normálisan előforduló 

 hármas levélörvnek egyik levele sziromnemü, sziromalakú és fehérszínű ki- 

 fejlődésben jelent meg. 



7. Mágocsy-Dietz Sándor megemlíti, hogy a gyógyszerész- 

 hallgatók herbáriumának átnézésekor érdekes adatra talált Bocsor Sán- 

 dor gyűjteményében, aki a Botrychium lunariát az Alföldön, Kis- 

 kunhalas mellett, a fehértói erdőben találta meg. Az adat megerősítését a 

 szaktársak figyelmébe ajánlja. 



Az adatot hozzászólásukban Lengyel G. és Moesz G. valószí- 

 nűnek tartják. 



8. Mágocsy-Dietz Sándor bemutatja a növénykertben most 

 virító Agavé scolymust és felkéri a szakosztályt a kert megtekinté- 

 sére. Ennek során Tuzson János a Carduus nutans fehérvirágú 

 alakjával folyamatban lévő kísérleteit, Szabó Zoltán különböző érdekes 

 Dipsacaceát mutat be a kísérleti telepen. 



15 



