170 VI8KI J. 



tehát nem következett be fphaophytin reakció) \ hanem a réteg 

 zöld színe halván}^örösre változott és ennek a halványvörös színnek 

 egységes tónusát a legkevésbbé sem zavarta a chlorophyll reakció 

 másféle színe. Ha pedig a vörös színűre változtatott aleuronréteget 

 hígított alkáliákkal kezeltem, a vörös szín eltűnt, a sejttartalom 

 zöldessárga lett. De az eltűnt piros színt bármilyen sav újra előhívta, 

 tehát az alkalikus anyagoktól zöldessárga színűvé változtatott 

 aleuronréteg savaktól újra megpirosodott. S így a savas és 

 bázikus reagensek változtatásával a vörös színt egymásután 

 többször elő lehetett hívni. Ez pedig az anthocyan tipikus 

 reakciója.^ 



Több preparátum összehasonlításából kitűnt, hogy az 

 aleuron zöld színének különböző árnyalata lehet és különösen 

 vastagabb metszetekben gyakran tűnik föl olyannak, amely 

 emlékeztet a piros moszatok és különösen a kék moszatok némely 

 színére.^ 



(Ezekben az algákban azonban más festőanyagok okozzák e 

 zöldes színt, többek közt a chlorophylial együtt előforduló kék 

 phycocyanin, amely azonban egészen más természetű vegyület, 

 mint az anthocyan.)^ 



Ha a metszet elég vékony volt, észre lehetett venni, hogy 

 nem mindenik aleuronsejt tartalma zöld, hanem néha csak itt-ott 

 egynéhányé.^ Olykor az aleuronsejtsor mindenik sejtjének tartalma 

 szűrkés, ritkábban sárgás szinű volt. Néha pedig a zöld színű 

 rétegbeo egy-egy sejt határozottan kék színűnek látszott, végre 

 pedig elég gyakran az egész réteg színe égszínkék volt. 



Ha a metszet nem volt elég vékony, akkor a fény reflexiója, 

 de különösen az alsóbb rétegek áttetszése miatt nem lehetett 

 mindig pontosan látni, hugy a szín a sejtfalakon belül van-e, 

 mert néha, különösen a lencserendszer emelésekor és sűlyesz- 



^ Strasburger — Körnicke : Bot. Praktikum 1913. IV. Register. 



^ W i e s n e r : Einige Beobachtungen über Gerb- und Farbstoflfe der 

 Blumenblatter. Bot. Zg. 1862. XX. 392., jegyzet és 390. Schnetzler: 

 Ueber Veránderungen des rothen Farbsíoffes von Paeonia ofíicinalis unter 

 dem Einfluss chemischer Reagenzien. Bot. Centrbl. 1880. II. 682. W i g a n d : 

 Einige Satze über die pbysiologische Bedeutung des Gerbstoffes und der 

 Pflanzenfarbe. Bot. Zg. 1862. XX. 123. 



» Bot. Zg. 1867. XXV. 38. és Bot. Zg. 1869. XXVII. 333. Kylin: 

 Ueber die Farbe der Florideen und Cyanophyceen. Ref. Bot. Centrbl. 1913. 

 122. köt. 319. old. 



* P f e í f e r : Pflanzenphysiologie, 1897. I. 496. 



^Keeble and Armstrong: The Röle of Oxydases in the 

 Formation of the Anthocyan Pigments of Plants. Journ. Gen. 1912. II. 8. p. 

 277. Ref. Bot. Centrbl. 1913. XXXIV. 500. Abderhalden: Handbuch der 

 biochemischen Arbeitsmethoden Ví. G r ü s s : Die Kapillarisation zur Unter- 

 stützung mikrochemischer Arbeiten, 241. old. 



