154 FUC8KÓ M. 



Rügyek, amelyek a növény szárát regenerálhatnák a kísér- 

 letekben elhasznált 2000 drb sziklevél közül egyetlenegy példá- 

 nyon sem képződtek. 



V. ki sériet. 



A sziklevelek lemezét középtájon keresztben kettévágtam. 

 A metszés síkja a lemez külső lapja közelében szétterült vékony 

 edénynyalábokra merőleges. A kísérletekre a szikleveleknek 

 morfológiailag vett csúcsai felét használtam, A nagy metszési 

 felületet 8 — 10 nap alatt sebpara hegeszti be, melynek a felü- 

 letén a kísérlet 14 — 15-ik napján apró kúpszerű kiemelkedések 

 támadnak. E kiemelkedő kúpocskák a levéllemez morfológiailag 

 vett alsó lapja közelében az edénynyalábok végei felett koszorú- 

 alakban helyezkednek el (Ili. tábla, 1 — 2. kép). E dudorokból 

 fejlődnek ki majd a gyökerek (ÍII. tábla, 3 — 4. kép)^ de a kísér- 

 letnek körülbelül csak a 4-ik hetében. Rügyek fejlődése a jelen 

 kísérletben sem észlelhető. 



A borsóval végzett kísérletek eredményei. 



A borsó szíklevelének regenerációs sarjadzása két regene- 

 rációs középpont köré terelődik, amelyek a levélnyél két végére 

 helyezkedtek el. Mind a kettőt az a sajátsága teszi felismer- 

 hetővé, hogy sarjadzóképessége sokszorosan felülmúlja a szik- 

 levélnek bármely más részéét. Egyik regenerációs középpont a 

 hónalji rügy az őt környező immanens merisztémával együtt, 

 amely akár a maga teljes egészével (I, kísérlet), akár csak 

 kisebb részletével (II. kísérlet) képes az egész növényt regene- 

 rálni, A másik regenerációs középpont pedig a szikiével nyelének 

 és lemezének a határán van, amely csupán a gyökerek sarjad- 

 zására képes, de ebben a képességében felülmúlja a levélnek 

 bármely részét. Aktivitása azonban csak akkor jelenik meg teljes 

 egészében, ha az előbbi, vagyis a rügyképző középpont nincs ott 

 a szíklevélnyél másik végén (III., IV. kísérlet). Ellenkező esetben 

 sarjadzó energiáját a rügyképző centrum vagy teljesen elnyomja, 

 vagy legalább is annyira megakasztja, hogy akciójának csak 

 nagyon kis részét fejtheti ki (I — II. kísérlet) (IV. tábla, 26—27, kép). 



Ezek után a szikiével regenerációs sarjadzó képességének 

 elbírálása attól függ, hogy a tárgyalt sarjadzó centrumokat a 

 szíklevélhez tartozóknak számítjuk-e? 



A gyökérsarj adzás centrumának hovatartozása nem lehet 

 vitás, mert a szikiével nyele és lemeze közötti átmenet táját 

 foglalja le. Annál kétesebb a rügysarjadzás centrumának hova- 

 tartozása, mert bár kétséget nem szenvedhet annak az elismerése, 

 hogy a hónalji rügy a sziklevélnek nem része és mégis könnyen 

 vitára szolgáltathatna alkalmat annak az eldöntése, hogy a rügy 

 tájékán lévő regenerációs merisztéma a rüggyel együtt egész 

 terjedelmében a szárhoz szimítandó-e, vagy kifelé eső része már 

 a szikiével nyeléhez tartozik ? 



