NÉHÁNY KÉTSZIKŰ NÖVÉNY 151 



Az állandó nedvesség biztosítására a tálcákat üvegharanggal 

 borítottam le. A nappali hőmérsék 22 — 25 C° volt. Az éjjeli 

 hőmérséket nem volt módomban ugyanilyen magasra emelnem. 

 A párolgás okozta vízveszteséget időnként 30 C° hőmérsékü víz- 

 zel való öntözéssel pótoltam. 



A kedvező magas hőmérsék rendkívül gyorsítóan hatott a 

 szíklevelek sarjadzására és ily módon aránylag rövid idő alatt 

 számos kísérletet végezhettem, melyeknek eredményét a vizsgált 

 növényfajok nevei alatt a következőkben közlöm. 



1. Pisum sativum. 



A borsó gyors sarjadzó képességénél fogva legalkalmasabb 

 a regeneráció tanulmányozására. Azonkívül a szikiével szerke- 

 zete is nagyon megfelel a célnak, mert a nyele 2 — 3 mm hosszú 

 és hónaljában már a csírázás kezdetén fejlett rügyek láthatók. 

 E rügyek a legtöbb példányon nagyon kevéssé a levélnyél 

 alapjára tolódtak, vagy legalább is ahhoz nagyon szorosan oda- 

 csatolódnak. 



A sziklevelek egész életük ideje alatt a talajban maradnak. 



Á következő öt kísérletben használt összes szíkleveleket a 

 csírázásnak abban a stádiumában választottam le az embrióról, 

 amikor a szíkfeletti szár hossza pontosan 1 cm volt. 



I. kísérlet. 



A szíkleveleket a hónalji rügy alatt vágtam le, de mint- 

 hogy e rügyek csak a levélnyél alapján helyezkednek el, a met- 

 szés következtében a rügvekkel együtt a csiranövénv szárából 

 is jut egy kis darab a szikiével nyelére, amely kis szárrész a 

 két nyelet alapján összetartja. A sziklevelek már ilyen állapot- 

 ban is elvethetök, de elvethetők úgyis, hogy előbb egy hosszanti 

 bevágással az összekapcsoló kis szárrészt átvágjuk. Hogy a két 

 módozat közül melyiket választjuk, a kísérlet eredményére telje- 

 sen közömbös. 



A kísérlet kedvező körülmények közt elég gyorsan folyik 

 le. A hónalji rügy 6 — 7 nap alatt gyakran 1 cm hosszú haj- 

 tássá növekedik. A metszési felületen ugvanerre az időre kallusz 

 képződik. A gyökerek csak későbben jelennek meg és pedig 

 vagy a hajtás bázisából, vagy pedig a hajtás indukciójára a 

 kalluszból indulnak ki. Gyakran megesik, hogy a hajtás bázisá- 

 ból, vagy az utóbbinak indukciójára a kalluszból csak egy-egy 

 gyökér ered, amelyek vastagságukkal és növekedésük irányával 

 hasonlítanak a csiranövény radikulájához és ilyen módon a rege- 

 nerált növény egész habitusa olyan, mint a fiatal csiranövényé. 

 (IV. tábla, 25. kép). 



Az említett gyökereken kívül a szikiével nyelének több- 

 nyire a külső oldalán, a levéllemez alapja közelében is gyakran 



