116 SCHILBERSZKY K. 



ellenben egész nyáron egészséges maradt, mindössze néhány 

 levéltetüt láttam rajta". 



Érdekesnek és kiemelendőnek találom a hatvani alma 

 sziromtalansága és a m agyatlansága között való 

 összefüggést, már csak azért is, mert G. Gessner a XVI. század 

 első feléből szintén ismertet egy Feigenapfel nevű magvatlan 

 almát, mely sziromtalansága miatt Pirus apetala nevet kapott. 

 A hatvani almán t. i, a szirmok csészelevelekké alakultak át, 

 (sepalodia), ezért az összes almáknak látszólag kettős csészé- 

 jük van. A pártának megfelelő csészelevelek az alapi részeiken 

 feltűnő duzzadtságot (hyperplasia) mutatnak és egészben véve 

 hosszabbak a normális csészeleveleknél (7. ábra). A vizsgált 9 

 almán hátrányos tulajdonság gyanánt megállapítottam, hogy azok 

 a taplófoltosság (Stippigkeit) iránt rendkívül fogékonyak ; sőt a 

 beteg barna, taplós foltok nemcsak közel a héj alatt, hanem 

 mélyen az alma húsában, a magház közelében is bőven for- 

 dultak elő. 



A szölö parthenokarpiája. 



Figyelemre méltó jelenség, hogy kevert ültetés hiányában 

 némely szőlőfajtának (pl. Grobriesling és Madelaine 

 A n g e V i n e) csaknem valamennyi virága a virítás közben annyira 

 lehull (rúgás), hogy mindössze csak kevés bogyó keletkezik rajtuk. 

 A hajtásoknak megfelelő gyűríízésével azonban — a fürtök alatt — 

 a virágok elrúgását tökéletesen meg lehet akadályozni. Különö- 

 sen figyelemre méltó azonban, hogy a Grobriesling szőlő- 

 fajtán az említett gyűrűzéssel, tudomásom szerint csaknem ki- 

 zárólag magvatlan bogyók képződnek. Magvatlan bogyókat szol- 

 gáltat Angyal Dezső szerint a Madelaine Angevine 

 szőlőfajta is, ha a hajtások gyűrűzve voltak. Ez tehát azt mutatja, 

 hogy gyűrűzéssel magvatlan gyümölcsöket lehet létrehozni. 



Müller-Thurgau^ megállapította, hogy a rugós szőlő- 

 fajták gyűrűzött szőlöhajtásain bőséges cukorfelhalmozódás követ- 

 kezik be és valószínű, hogy ez a cukoranyagbőség indítja meg 

 a magházaknak bogyókká való alakulását, magvak nélkül. Meg 

 kell jegyezni, hogy gondoskodás történt mindennemű virágbepor- 

 zásnak az elmaradásáról. Bebizonyítottnak vehető tehát, hogy 

 beporzás nélkül is létesülhetnek magvatlan szolőbogyók, t. i. a 

 melyekben normális fejlettségű magvak nincsenek. Valószínű, 

 hogy a mindenkor magvatlan bogyókat termő Fehér Aspirant 

 szőlőfajta is beporzás híjával hozza létre bogyóit; e fajtánál 

 t. i, megtermékenyítés azért lehetetlen, mivel az abnormális mag- 

 kezdeményekben petekészülék nincsen. Ez esetben tehát még 

 akkor is képződnek magvatlan bogyók, ha kevert ültetés révén 

 más szőlőfajtákról történik is keresztező beporzás. A Fehér 

 korint husi szőlőfajta is hasonlóképen viselkedik. 



1 Landw. Jahrb. der Schweiz ; (1908.) 569. 



